ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2024 року
м. Хмельницький

Справа № 674/1002/24
Провадження № 33/4820/667/24

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду Преснякова А.А. розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Колчанова Р.В. на постанову судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 19 вересня 2024 року, якою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1статті 130 КУпАП, та

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені суддею І інстанції обставини

Відповідно до постанови судді, 09.06.2024 року о 19 год. 37 хв., на автодорозі Н-03, 255 км+600 м ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAN д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка не відповідає обстановці), у порушення вимог п.2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан сп`яніння у визначеному законом порядку відмовився, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 
Постановою судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 19 вересня 2024 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник Колчанов Р.В. просить скасувати  постанову судді суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
На думку сторони захисту, постанова ухвалена з неповним з`ясуванням судом фактичних обставин справи, що мають значення для її вирішення, та з порушенням норм матеріального і процесуального права. 
Наголошує, що під час судового розгляду в суді першої інстанції, залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення.
Стверджує, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП; не вручено копію протоколу.
Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 року, оскільки в ньому не викладена суть адміністративного правопорушення, складався за відсутності ОСОБА_1 та двох свідків.
Також вважає, що відеозапис, який наявний в матеріалах справи, є неналежним та недопустимим доказом, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення не містяться відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, зокрема серія та номер відеокамери, дата її виробництва та назва такої.
Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів долучений до матеріалів справи, на думку сторони захисту, є неналежним доказом, оскільки правопорушнику не було вручено другий екземпляр.
Зазначає, що в матеріалах справи відсутнє письмове направлення ОСОБА_1 до медичного закладу на медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, що є порушенням порядку огляду водіїв на стан сп`яніння. 
Вказує, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння вказано прилад «Drager Alcotest-0554», який не є дозволеним пристроєм згідно до вимог МОЗ та Держспоживстандарту.
Зазначає,  що відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Позиції учасників судового провадження

У судове засідання особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, про поважні причини неявки не повідомив.
Захисник ОСОБА_2  у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав доводи апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП неявка вказаних осіб за наведених обставин не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 оскаржує дотримання поліцейськими порядку огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог статей 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суддею суду першої інстанції було дотримано вказаних вимог закону, зміст постанови про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1статті 130 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 відповідає вимогам, передбаченим статтями 283-284 КУпАП, справу суддею розглянуто відповідно до вимог статті 280 КУпАП.
Судом в ході розгляду справи встановлено, що 09.06.2024 року о 19 год. 37 хв., на автодорозі Н-03, 255 км+600м ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAN д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка не відповідає обстановці), на вимогу поліцейського від проходження огляду на стан сп`яніння у визначеному законом порядку відмовився. 
Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у діях водія ОСОБА_1 порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому законом порядку медичний огляд, з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препараті, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Наведене дає підстави стверджувати, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, для кваліфікації діяння за частиною 1 статті 130 КУпАП, яке полягало у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно встановити та довести факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння, пропозиція/вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.
Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №305340 від 09.06.2024 року (а/с 1); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 09.06.2024 року (а/с 2), розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а/с 7), відеозаписом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано як факт керування транспортним засобом, так і факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вважаю, що докази, які містяться у матеріалах справи, є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення по справі.
Положеннями пункту 8 та пункту 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а також регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Необхідно наголосити, що відповідно до статті 31 Закону України № 580-VIII поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, серед яких фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння, які поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.
З відеозапису, наданого правоохоронцями вбачається, що поліцейським за допомогою засобів відеозапису зафіксовано, що 09.06.2024 року о 19 год. 37 хв., на автодорозі Н-03, було зупинено транспортний засіб MAN д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю лівого дзеркала заднього виду. В ході спілкування з ОСОБА_1 працівник поліції повідомив останньому також про наявність ознак алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер» 6810». Водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, після чого поліцейський запропонував пройти аналогічний огляд у закладі охорони здоров`я, від чого водій також відмовився. В подальшому, працівниками поліції було повідомлено про складання протоколу за відмову від проходження огляду, роз`яснено права, та в присутності порушника складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, який він підписав на місці його складання.
За змістом розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОН України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція № 1452/735), огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.
Інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка не відповідає обстановці. З чого слідує, що працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному у Інструкції № 1452/735, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, тоді як останній відмовився від огляду (а/с 1).
Установивши та зафіксувавши, що після зупинки транспортного засобу в ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння та на вимогу правоохоронців усупереч приписам п. 2.5 ПДР водій відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, поліцейськими складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги,  що відповідно до п.6 Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст.266 КУпАП  під час проведення огляду осіб на стан сп`яніння поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Як вбачається із матеріалів справи, під час зупинки та проходження огляду працівниками поліції здійснювалася відеофіксація  за допомогою технічних засобів, матеріали відеофіксації долучені до матеріалів справи,  з огляду на це присутність двох свідків під час огляду водія у даному випадку не є необхідною.
Що стосується тверджень апелянта про те, що у протоколі не вказано відомості щодо технічного засобу, яким проводилася фіксація правопорушення, то такі є безпідставними, оскільки ст. 256 КУпАП не передбачено обов`язку поліцейського зазначати у протоколі ідентифікуючі відомості щодо технічного засобу.
Також факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку підтверджується актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовилася від огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому законом порядку (а/с 2).
На думку апеляційного суду, вказані письмові докази є належними та недопустимими, оскільки вони відповідають ст.251 КУпАП та у своїй сукупності і взаємозв`язку підтверджують факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР, що тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апелянта про те, що складений стосовно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 року, є безпідставними, оскільки протокол про адміністративне правопорушення був оформлений уповноваженою особою, в якому, зазначено дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, та інші відомості, необхідні для вирішення справи, який підписаний особою, яка його склала, а також ОСОБА_1 - особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, від якого зауважень або заперечень не надходило.
Що стосується тверджень апелянта про те, що мало місце грубе порушення законних прав та свобод ОСОБА_1 , не було названо ознаки сп`яніння, то вони є нікчемними та такими, які спростовуються матеріалами даної справи, зокрема відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, що здійснювали оформлення, з яких апеляційним судом встановлено, що працівниками поліції у відповідності до вимог закону було роз`яснено ОСОБА_1 права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, було названо ознаки алкогольного сп`яніння, роз`яснено процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння та наслідки відмови від проходження огляду.
Також із вказаного відеозапису апеляційним судом було встановлено, що водію ОСОБА_1 було запропоновано надати пояснення, однак останній відмовився.
Вважати, що працівники поліції діяли протиправно, немає підстав, оскільки їх дії не були оскаржені в установленому законом порядку, а з наявних у справі письмових доказів не вбачається порушення як порядку складення протоколу, так і порядку огляду водіїв на стан сп`яніння.
Твердження про неналежність доказів, долучених до матеріалів справи, на що у своїй скарзі посилається апелянт, то такі доводи є безпідставними, оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, в тому числі, протоколом про адміністративне правопорушення, на підставі показань технічних приладів, що мають функції відеозапису чи кінозйомки, іншими документами.
Стосовно доводів про неповідомлення про порядок застосування спеціального технічного засобу, апеляційний суд зазначає, що вищезазначене є порушеннями вимог зазначеної Інструкції лише у випадку надання згоди водія транспортного засобу на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, на місці чи в закладі охорони здоров`я. З огляду на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду, то працівник поліції і не повинен був його інформувати про вищезазначене.
Слід визнати також неспроможними доводи про відсутність у матеріалах справи направлення на медичний огляд у заклад охорони здоров`я, що свідчить про порушення процедури направлення водія на огляд з метою встановлення стану сп`яніння, оскільки направлення водія на медичний огляд складається у тому випадку, коли особа погоджується на його проходження, при цьому направлення не долучається до матеріалів справи та не видається на руки водієві, а поліцейським віддається лікарю закладу охорони здоров`я, який проводить огляд на стан сп`яніння.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, відсутність направлення для його проведення не має правового значення та не може свідчити про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Таким чином, огляд на стан сп`яніння було проведено з дотриманням порядку, передбаченого статтею 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОН України від 09.11.2015 № 1452/735.
Також є неспроможними доводи, що суть правопорушення, викладена у протоколі не відповідає диспозиції статті 130 ч.1 КУпАП, тобто протокол складено з порушенням вимог КУпАП, оскільки як зазначено у протоколі  ОСОБА_1  відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у визначеному законом порядку, що відповідає диспозиції статті 130 ч.1 КУпАП: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тоді як відсутність у цьому вислові визначення саме алкогольного сп`яніння не свідчить про недійсність цього протоколу, оскільки з його змісту вбачається, що у ОСОБА_1 наявні ознаки саме алкогольного сп`яніння.
Стосовно доводів захисника, що ОСОБА_1 міг відмовитись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я тільки після доставки його до цього закладу, не ґрунтуються на вимогах закону, у поліцейських відсутні повноваження на доставку водія до закладу охорони здоров`я, якщо водій відмовляється від цього, тому ці доводи є неспроможними.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 зазначається, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право керувати транспортним засобом, а значить погодився виконувати додатково покладені на нього обов`язки, встановлені нормами законодавства України, в тому числі і Правилами дорожнього руху України, пункт 2.5 яких зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доводи апелянта про те, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки як встановлено в ході апеляційного розгляду, при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. 
З огляду на наведене, вважаю, що в апеляційній скарзі не наведено належних і достатніх підстав для спростування висновків суду першої інстанції, не було здобуто таких доказів і при проведенні апеляційного розгляду. Сукупність зібраних та досліджених доказів за своїм змістом та якістю дозволяють суду констатувати наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Отже, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, визначив вид стягнення і його розмір у межах, установлених частиною 1 статті 130КУпАП, відповідно до вимог статті 33 КУпАП, у межах передбаченого статтею 38 КУпАП строку.
З урахуванням наведеного, приходжу до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальностіОСОБА_1 – адвоката Колчанова Р.В. на постанову судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 19 вересня 2024 року, оскільки відсутні підстави для скасування постанови суду, апеляційні доводи є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись статтями 285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Колчанова Р.В. залишити без задоволення.
Постанову суддіДунаєвецького районного суду Хмельницької області від 19 вересня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя