ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
28 листопада 2024 року           справа №200/5115/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024 року у справі №200/5115/24  (головуючий І інстанції Давиденко Т.В.) за позовом ОСОБА_1  до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                              У С Т А Н О В И В:       

ОСОБА_2 звернулась до  суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  про визнання протиправними дій щодо включення в розрахунковий період середньої заробітної плати періоди липень, вересень, жовтень 2001 року, січень, лютий, квітень, травень, липень, вересень, жовтень, листопад 2002 року, січень, лютий, квітень-жовтень 2003 року нульовим значенням, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з 01.03.2024 року без урахування періодів заробітної плати липень, вересень, жовтень 2001 року, січень, лютий, квітень, травень, липень, вересень, жовтень, листопад 2002 року, січень, лютий, квітень-жовтень 2003 року включеної нульовим значенням.
Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, відповідач, як вважає позивач, включаючи в розрахунковий період середньої заробітної плати періоди липень, вересень, жовтень 2001 року, січень, лютий, квітень, травень, липень, вересень, жовтень, листопад 2002 року, січень, лютий, квітень-жовтень 2003 року нульовим значенням, діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань пенсійного забезпечення.
Зазначає, що періоди роботи, за які не здійснено фактичного нарахування не включаються до об`єкту оподатковування, тобто фактично не повинні враховуватись при розрахунку середньої заробітної плати для обчислення середньої заробітної плати для визначення пенсії.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20  серпня 2024 року у справі № 200/5115/24 позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо включення в розрахунковий період середньої заробітної плати ОСОБА_1 періоди липень, вересень, жовтень 2001 року, січень, лютий, квітень, травень, липень, вересень, жовтень, листопад 2002 року, січень, лютий, квітень-жовтень 2003 року нульовим значенням. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2024 року без урахування періодів заробітної плати липень, вересень, жовтень 2001 року, січень, лютий, квітень, травень, липень, вересень, жовтень, листопад 2002 року, січень, лютий, квітень-жовтень 2003 року включеної нульовим значенням. Вирішено питання судових витрат.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення  та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.
На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що включаючи в розрахунковий період середньої заробітної плати періоди липень, вересень, жовтень 2001 року, січень, лютий, квітень, травень, липень, вересень, жовтень, листопад 2002 року, січень, лютий, квітень-жовтень 2003 року нульовим значенням, суб`єкт владних повноважень діяв в межах повноважень та відповідно до норм чинного законодавства.  Заробітна плата за липень, вересень, жовтень 2001, січень, лютий, квітень, травень, липень, вересень, жовтень, листопад 2002, січень, лютий, квітень – жовтень 2003 зарахована нульовим значенням, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування за вищезазначені періоди відсутнє нарахування заробітної плати.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.    
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  наступного висновку.     
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За результатами розгляду наданих документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийняте рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.03.2024 року.
21.04.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про надання інформації та вчинення відповідних дій, відповідно до якої просила надати пояснення щодо підстав включення в розрахунковий період середньої заробітної плати для визначення пенсії, періодів внесених нульовим значенням, зокрема: липень 2001 року, вересень 2001 року, жовтень 2001 року, січень 2002 року, лютий 2002 року, квітень 2002 року, травень 2002 року, липень 2002 року, вересень 2002 року, жовтень 2002 року, листопад 2002 року, січень 2003 року, лютий 2003 року, квітень 2003 року, травень 2003 року, червень 2003 року, липень 2003 року, серпень 2003 року, вересень 2003 року, жовтень 2003 року.
        Листом Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 09.05.2024 року №11996-10487/Ч-02/8-0500/24 ОСОБА_1  повідомлена, що заробітна плата за липень, вересень, жовтень 2001 року, січень, лютий, квітень, травень, липень, вересень, жовтень, листопад 2002 року, січень, лютий, квітень-жовтень 2003 року зарахована нульовим значенням, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування за вищевказані періоди відсутнє нарахування заробітної плати.
Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, в позовній заяві позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що періоди роботи, за які не здійснене фактичне нарахування, не включаються до об`єкту оподатковування, тобто фактично не повинні враховуватись при розрахунку середньої заробітної плати для обчислення середньої заробітної плати для визначення пенсії.  Врахування до страхового стажу для обчислення розміру пенсії з нульовим показником заробітної плати, виходячи з формули обчислення пенсії, визначених ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призвело до зниження коефіцієнту заробітної плати (доходу) застрахованої особи, що, в свою чергу, вплинуло на зменшення розміру пенсійної виплати. Враховуючи наведене, суд доходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо розрахунку розміру пенсії з урахуванням заробітної плати за періоди липень, вересень, жовтень 2001 року, січень, лютий, квітень, травень, липень, вересень, жовтень, листопад 2002 року, січень, лютий, квітень-жовтень 2003 року включених нульовим значенням. 
З висновком суду в цій частині не погоджується колегія суддів з огляду на наступне
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, який набрав чинності 1 січня 2004 року (далі - Закон №1058-ІV), виключно цим Законом визначаються, зокрема, види пенсійних виплат, умови набуття та порядок визначення їх розмірів.
Згідно з частиною першою статті 40 Закону №1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.
Згідно зі статтею 41 Закону №1058-IV до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:
1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;
      2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення, і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум;
Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення, і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України.
3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.
Відповідно до частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  від 5 листопада 1991 року № 1788-XII до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування»; нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).
Відповідно до ч.2 ст. 24 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування»; страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.       
Судом встановлено, що 07.04.2024 позивач засобами вебпорталу надала заяву про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ГУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ( далі - Закон № 1058).
Страховий стаж врахований по 16.10.2023 та обчислений відповідно до статті 24 Закону № 1058 складає 40 років 06 місяців 24 дні (486 місяців).
Індивідуальний коефіцієнт страхового стажу обчислений відповідно до статті 25 Закону № 1058 складає - 0,40500.
Середньомісячна заробітна плата для обчислення пенсії склала 8321,00грн (13559,41грн - показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2021- 2023 рік х 0,61367 - індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за період з 01.01.1992 по 31.12.1996 та з 01.07.2000 по 31.12.2003, з 01.09.2004 по 31.03.2022 та з 01.07.2023 по 31.10.2023 за даними персоніфікованого обліку).
         Заробітна плата за липень, вересень, жовтень 2001, січень, лютий, квітень, травень, липень, вересень, жовтень, листопад 2002, січень, лютий, квітень - жовтень 2003 зарахована нульовим значенням, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового соціального страхування за вищезазначені періоди відсутнє нарахування заробітної плати.
         Судом, з матеріалів справи, не встановлено відомостей про нарахування заробітної плати та сплати страхових внесків за періоди роботи липень, вересень, жовтень 2001 року, січень, лютий, квітень, травень, липень, вересень, жовтень, листопад 2002 року, січень, лютий, квітень-жовтень 2003 року.
          Таких доказів не було надано позивачем ані до суду, ані до пенсійного органу.
           Посилання позивача на порушення його права у зв`язку із застосуванням Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» до правовідносин, що виникли до набрання ним чинності, є безпідставними, з огляду на наступне.
У рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року у справі №1-7/99 № 1-рп/99 вказано, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (рішення).
Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність дщій відповідача оскільки врахування до страхового стажу для обчислення розміру пенсії з нульовим показником заробітної плати, виходячи з формули обчислення пенсії, визначених ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призвело до зниження коефіцієнту заробітної плати (доходу) застрахованої особи, що, в свою чергу, вплинуло на зменшення розміру пенсійної виплати. 
Як уже зазначалось вище за приписами ч.1 ст.40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Судом встановлено, що для розрахунку заробітної плати враховано 317 місяців.
Із розрахунку оптимізацією виключено період з 01.07.2001 по 31.12.2003, з 01.10.2004 по 31.10.2005, що склало 43 календарних місяців підряд (462 х 10%) та понад 10 % період з 01.03.2020 по 31.12.2021, з 01.01.2022 по 31.03.2022, з 01.07.2023 по 31.10.2023, що склало 29 місяців.
        Враховуючи означене оптимізацією виключено із розрахунку заробітку - 72 місяці, коефіцієнт заробітної плати до оптимізації склав - 0,52493, після оптимізації - 0,61367.
        Розмір пенсії з 01.03.2024 склав - 3606,11грн, в тому числі:
        3370,01грн - розмір пенсії за віком (0,40500 х 8321,00грн.);
        236,10грн - доплата за понаднормативний стаж 10 років (2361,00грн х 10%);
        3606,11грн - загальний розмір пенсії.
        Враховуючи викладене, колегія суддів вважає вимоги позивача про визнання протиправними дій щодо включення в розрахунковий період середньої заробітної плати періоди липень, вересень, жовтень 2001 року, січень, лютий, квітень, травень, липень, вересень, жовтень, листопад 2002 року,  січень, лютий, квітень-жовтень 2003 року нульовим значенням, зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з 01.03.2024 року без урахування періодів заробітної плати липень, вересень, жовтень 2001 року, січень, лютий, квітень, травень, липень, вересень, жовтень, листопад 2002 року, січень, лютий, квітень-жовтень 2003 року включеної нульовим значенням – задовольнити повністю задоволенню не підлягають, оскільки такі вимоги суперечать положенням ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині визначення періоду страхового стажу при врахуванні заробітної плати для обчислення пенсії.
Вищезазначений висновок суду згоджується з правовою позицією Верховного Суду. викладеною у постанові від 24 листопада 2020 року у справі № 465/11/16-а.
       Суд апеляційної інстанції при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України`згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» справа № 303-A, п. 29).
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду – зміні.
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024 року у справі №200/5115/24   – задовольнити.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024 року у справі №200/5115/24 – скасувати. 
Ухвалити по справі № 200/5115/24 нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1  до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.  
Повне судове рішення складено 28 листопада 2024  року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                              І.В. Сіваченко