Номер провадження: 33/813/2121/24
Номер справи місцевого суду: 523/14657/23 
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Погорєлової С.О., за участю секретаря – Чередник К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- про накладення на нього стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
встановив:

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2023 року за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 грн. 
З вказаної постанови вбачається, що13 серпня 2023 року біля 13 год. 25 хв., гр. ОСОБА_1 , рухаючись за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 61, керував транспортним засобом марки «MAN TGX 26.480», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку відмовився, відмова зафіксована на ПВР №471178, 471950.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій зазначив, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав:
1)із протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 вбачається, що працівник поліції не вказав, чи пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, а також пройти огляд в медичному закладі, а зазначив що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП;
2)судом першої інстанції не було належним чином досліджено той факт, що ОСОБА_1 не було запропоновано проїхати до медичного закладу, та ОСОБА_1 не відмовлявся від такого огляду;
3)на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не була забезпечена можливість особі на реалізацію свого права на захист шляхом отримання правової допомоги, тобто порушили фундаментальне та конституційне право особи, відносно якої складено протокол;
Посилаючись на такі доводи, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Одеський апеляційний суд належним чином сповіщав ОСОБА_1 про розгляд справи на 09.10.2024 року на 11:30 год. В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. 08.10.2024 року на адресу Одеського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відкладення слухання справи на іншу дату. 09.10.2024 року слухання справи було відкладено на 27.11.2024 року на 11:15 год. ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив. 
Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності  ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.
Так, за положеннями ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За правилами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст. ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 294 КУпАП України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував наявністю доказів на підтвердження даних обставин.
Під час апеляційного розгляду справи, для забезпечення дотримання прав особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.130 КУпАП, були повторно досліджені наступні докази:
-протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №026812 від 13.08.2023 року з якого вбачається, що 13.08.2024 року о 13:25 год. в м. Одеса по вул. Балтська дорога, 61, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки MAN TGX 26.480, державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів. Проходити тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки на приладі Драгер та у лікарні відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
-довідка про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення з якої вбачається, що ОСОБА_1 протягом року не піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП. Водійське посвідчення серії НОМЕР_2 був виданий ОСОБА_1 04.10.2011 року; 
-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що 13.08.2023 року ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до КНП «ОДМЦПЗ» ООР для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку із виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушена координація рухів, однак огляду проведено не було з підстав відмови водія;
-диск з відеозаписом, який було приєднано до матеріалів справи та з якого вбачається, що 13.08.2023 року о 13:25 год. в м. Одеса по вул. Балтській дорозі, транспортний засіб марки MAN TGX 26.480, державний номер НОМЕР_1 , проїжджає повз службового транспортного засобу працівників поліції. Потім працівники поліції за допомогою звукового сигналу зупиняють MAN TGX 26.480. Працівник поліції виходить із свого службового транспортного засобу та підходить до транспортного засобу MAN TGX 26.480, державний номер НОМЕР_1 . В даному транспортному засобі за кермом сидіть водій ОСОБА_1 . Мотор увімкнений. Працівник поліції попросив водія вийти із транспортного засобу. Працівник поліції питає ОСОБА_1 куди він їде. ОСОБА_1 сказав, що в гараж. Працівник поліції спитав де знаходиться гараж, ОСОБА_1 відповів, що по вул. Сахарна. Потім працівник поліції спитав ОСОБА_1 чи вживав він алкогольні напої. ОСОБА_1 сказав, що він нічого не вживав. Працівник поліції сказав ОСОБА_1 , що у нього є при собі газоаналізатор Драгер і запропонував останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 повідомив працівника поліції, що він пив вчора. Працівник поліції попередив ОСОБА_1 , що у нього є робоча камера, яка постійно пише все, що відбувається. Працівник поліції сказав ОСОБА_1 , що у зв`язку із тим, що від нього відчувається запах алкоголю з порожнини рота, пропонує пройти огляд на місці зупинки за допомогою приладу Драгер. ОСОБА_1 нічого не відповів, намагався просити працівників поліції відпустити його. Працівник поліції ще декілька разів запитав водія, чи згоден він пройти огляд, на що ОСОБА_1 відмовився. Потім працівник поліції спитав ОСОБА_1 чи згоден він проїхати до лікаря нарколога на Воробйова, 9 для проходження огляду у медичному закладі. ОСОБА_1 відмовився. Працівник поліції попередив ОСОБА_1 про те, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Працівник поліції попросив водія щоб він глушив мотор у автомобілі, а також про те, що його відсторонено від керування транспортним засобом.
Отже посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не було належним чином досліджено той факт, що ОСОБА_1 не було запропоновано проїхати до медичного закладу, та ОСОБА_1 не відмовлявся від такого огляду не заслуговують на увагу, оскільки спростовується вище дослідженим відеозаписом з якого вбачається, що після того, як ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, працівник поліції запропонував йому проїхати до медичного закладу. Однак, ОСОБА_1 відмовився проїхати до медичного закладу, а саме до КНП «ОДМЦПЗ» ООР, що було відображено у протоколі про адміністративне правопорушення, а також у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.08.2023 року.
Відповідно до п.п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами), водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.
Саме з підстав відмови  ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і складено протокол про адміністративне правопорушенні з посиланням на порушення водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху України. 
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджено спільним Наказом МВС України Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться закладі охорони здоров`я.
Відповідно до п. 3 наведеної Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук;  різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;  поведінка, що не відповідає обстановці.
Щодо посилань апеляційної скарги на те, що із протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 вбачається, що працівник поліції не вказав, чи пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків, а також пройти огляд в медичному закладі, а зазначив що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП. 
Суд апеляційної інстанції зауважує на такому.
13.08.2023 року о 13:25 год. транспортний засіб марки MAN TGX 26.480, державний номер НОМЕР_1 було зупинено працівниками поліції. Під час бесіди із водієм – ОСОБА_1 у працівника поліції виникла підозра, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, тому останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, а не наркотичного, як вказує ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі. В протоколі про адміністративне правопорушення ААД №026812 від 13.08.2023 року працівником поліції також вказано, що протокол складено відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із порушенням водієм п. 2.5 Правил дорожнього руху, а саме: відмова водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Крім того, відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19.12.2008 року), судам слід враховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що Законом України від 16.02.2021 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху», внесено зміни, зокрема до ст. 266 КУпАП, що набрали чинності 17.03.2021 року. При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що після цих змін до КУпАП з 17.03.2021 року свідки проходження огляду водієм на стан сп`яніння залучаються лише у випадку неможливості застосування технічних засобів відеозапису.
Тобто, працівники поліції мають право проводити огляд на стан сп`яніння без участі свідків, за умови відеофіксації.
Відеозапис віднесений ч. 1 ст. 251 КУпАП до джерел доказів. Отже, поліцейські, здійснюючи відеофіксацію правопорушення з відеореєстратора, дані про який внесені у протокол про адміністративне правопорушення, діяли відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» та положень КУпАП. 
Також з дослідженого відеозапису не вбачається будь-яких порушень працівниками поліції «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Між тим, апеляційний суд доходить до переконання, що з відеозапису встановлено відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.
Крім того, працівники поліції при складанні адміністративного протоколу у відношенні ОСОБА_1 діяли у відповідності із нормами чинного законодавства, будь-яких порушень не зафіксовано.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції не була забезпечена можливість особі на реалізацію свого права на захист шляхом отримання правової допомоги, тобто порушили фундаментальне та конституційне право особи, відносно якої складено протокол, спростовуються наступним. Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №026812 від 13.08.2023 року, а саме із графи про роз`яснення прав та обов`язків вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України , ст. 268 КУпАП, протокол підписаний ОСОБА_1 . Даний факт підтверджується і наданими відеозаписами.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, застосувавши до нього адміністративне стягнення, у межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.
Інші твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні під час дослідження доказів по справі, також жодних доказів, які б спростували правильні висновки суду першої інстанції не було долучено і до апеляційної скарги.
Виходячи з викладеного, апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 13.08.2023 року та інкримінуються ОСОБА_1 . 
Отже, позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, та процесуальна поведінка апелянта, пов`язана з наданням ним пояснень, які не підтверджені належними і достатніми доказами, не узгоджуються з дійсними обставинами справи, внаслідок чого розцінюються апеляційним судом, як спосіб самозахисту, обраний на власний розсуд, та спроба уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 33 КУпАП, при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З таких підстав, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, в зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.
Керуючись ст. ст. 7, 251,268, 280, 293, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського 
апеляційного суду                                                        С.О. Погорєлова