П О С Т А Н О В А
                                  І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
23 грудня 2024 року                                                                                           м. Київ
         
Справа № 371/218/24
Провадження: № 22-ц/824/14655/2024
 
 Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О., 
суддів Нежури В.А., Соколової В.В.
 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  адвоката Клименка Тараса Васильовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА»
на заочне рішення Миронівського районного суду Київської області від 17 червня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Поліщука А. С.,
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
у с т а н о в и в :
 
У лютому 2024 року позивач ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду із вказаним позовом,  мотивуючи свої вимоги тим, що  19.03.2023 ТОВ «БІЗПОЗИКА» року направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір №417335-КС-009 про надання кредиту.19.03.2023 року ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №417335-КС-009 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено відповідачу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-7882 на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Отже, 19.03.2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та відповідачем було укладено договір №417335-КС-009 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.1 договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 74 000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,14975569 процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 74 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 (котрий позичальником було вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Також, 12.06.2023 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 1 до договору № 417335-КС-009 про надання додаткового кредиту в сумі 16 000 грн. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту 2400 грн. Однак, до теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором №417335-КС-009 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише часткового сплатила кошти, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позичальника, Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором № 417335-КС-009  на загальну суму 111 816,19 грн. Зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. Оскільки  відповідач, належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, станом на 12.02.2024 року у неї утворилась заборгованість за договором № 417335-КС-009 в розмірі 291 276,22 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 74 658,42 грн; суми прострочених платежів по процентах - 216 617,80 грн. На підставі вище наведеного, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь вказану заборгованість.
Заочним рішенням Миронівського районного суду Київської області від 17 червня 2024 року позов ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» задоволено частково.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за кредитним договором від 19 березня 2023 року № 417335-КС-009 в розмірі 192360 грн.
У задоволенні решти позову відмовлено.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» судовий збір в розмірі 3 495 гривень 31 копійку.
Не погодившись із таким судовим рішенням в частині відмовлених позовних вимог, адвокат Клименко Т. В. в інтересах ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права,  просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині  нове судове рішення про задоволення позову. 
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що згідно додаткової угоди № 1 до договору № 417335-КС-009  сума кредиту збільшилась і складала 74 915,56 грн. Однак, відповідачка лише частково сплатила заборгованість за договором. Також, судом першої інстанції  не було досліджено, що обов`язок сплати процентів по кредиту, порядок нарахування процентів та їх фіксований розмір передбачені пунктами 2.4, 3.2, 3.2.2 договору № 417335-КС-009 про надання кредиту, що був укладений між позивачем та відповідачем. При цьому, в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції зробив висновок, що договір є укладеним та чинним. З розрахунку заборгованості, який був наданий позивачем разом із позовною заявою, вбачається, що проценти нараховувались по зниженій ставці (пільговій) за період від 19.03.2023 року до 17.07.2023 року включно. Починаючи від 18.07.2023 до 27.11.2023 року включно проценти нараховувались по стандартній процентній ставці - 2,00000000%. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем по кредитному договору № 417335-КС-009 повністю відповідає умовам договору та вимогам законодавства, а саме, ст.1048, 1050, 1056-1 ЦК України, а позовні вимоги про стягнення нарахованих процентів у сумі 216 617,80 грн. є законними, нарахованими в межах строку дії договору та підлягають задоволенню у повному обсязі. Штрафні санкції та проценти згідно ст.625 ЦК України за неналежне виконання умов договору не нараховувались та не входять складу позовних вимог.
Ухвалами Київського апеляційного суду від 02 вересня 2024 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше став розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмовлених позовних вимог  про стягнення тіла кредиту та відсотків,  а тому в іншій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Як убачається із матеріалів справи, 19.03.2023 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір № 417335-КС-009  про надання кредиту.
19.03.2023 року відповідач прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 417335-КС-009 про надання кредиту на умовах, визначених офертою.
Отже, 19.03.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем укладено договір № 417335-КС-009 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з п.2.6 договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 74000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит.
12.06.2023 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до договору № 417335-КС-009 про надання додаткового кредиту в сумі 16 000 грн.
Згідно п.п. 2.1, 2.2 додаткової угоди, кредит збільшується  на 16 000 грн та кредитодавець на умовах викладених  в договорі   збільшує  суму кредиту,  а позичальник  отримує збільшення суми кредиту та зобов`язується повернути кредит, збільшений на 16 000 грн у строки та на умовах, викладених у договорі. 
Після збільшення суми кредиту відповідно до цієї додаткової угоди загальна сума отриманого та неповернутого позичальником  кредиту складатиме 74 915,56 грн.
ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 74000 грн. та 16 000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника.
До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором № 417335-КС-009 про надання кредиту належним чином не виконала.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 417335-КС-009 позичальника, відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором № 417335-КС-009 на загальну суму 74 658,42 грн. Залишок заборгованості за договором складає 291 276,22 грн, з  яких: 74 658,42 грн - тіло кредиту, 216 617,80 грн - проценти.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що у відповідності до пунктів 2.1, 2.4, 2.7, кредитного договору тіло кредиту становить 74 000 грн. При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що відповідачка сплатила позивачу відсотки за користування кредитом, а тому суд вважав, що із неї на користь позивача також слід стягнути відсотки, які з урахуванням змісту п. 2.8 становлять 118 360 гривень (орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 192360 грн  - тіло кредиту 74 000 грн = 118 360 грн). З урахуванням змісту зазначеної в пункті 2.8 кредитного договору інформації, суд вважав, що саме на такий розмір відсотків за користування кредиту погодилася відповідачка підписуючи кредитний договір.
Перевіряючи такі висновки суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України).
У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором
є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які
є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У п. 2.4 договору кредиту сторони визначили, що стандартну проценту ставку за кредитом в день 2,00000000, фіксована, та занижену процентну ставку за кредитом в день 1,14975569, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної  ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому прядку.
Згідно п. 3.2 договору, протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом), нараховуються за ставкою, вказаною у п. 2.4 договору, на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та додатку №1 до Договору і розраховується в порядку описаному нижче.
Згідно п. 3.2.1 договору, у разі якщо погашення кредиту здійснюється згідно погодженого Сторонами графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого Кредиту, то зобов?язання позичальника по сплаті процентів за користування Кредитом розраховуються відповідно до Зниженої процентної ставки, що вказана в п. 2.4. Договору.
У п. 3.2.2 договору сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та додатку № 1 до договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), унаслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та додатку №1 до договору, та до закінчення терміну дії договору.
Згідно п. 3.2.3. договору, сторони на момент укладення договору встановили графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка.
Пунктом 3.2.4 договору передбачено, що у випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює коригування зобов?язань позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за Зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми Кредиту. Всі нараховані проценти за користування кредитом мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів, при цьому сторони погодили, що Кредитодавець за аналогією з порядком, визначеним в абз. 2 п. 1 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» надає Позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в Особистому кабінеті.
Скасування умови про нарахування процентів за Зниженою процентною ставкою та початок нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою на умовах, викладених в цьому Договорі не є зміною істотних умов цього Договору (п. 3.2.5 договору).
Отже, сторонами було погоджено розміри процентної ставки, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування за користування кредитними коштами, в тому числі,  у разі виникнення прострочки по кредиту. Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору.
Вказані умови укладеного між сторонами кредитногодоговору відповідачем  у судовому порядкуне оспорювались.
Позичальниця  ОСОБА_1  у рахунок погашення отриманого кредиту та сплати процентів за користування кредитом здійснила 8 платежів на загальну суму 74 658,42 грн, останній з яких вона здійснила 27.06.2023 року.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, кредитодавцем за період з 19.03.2023 по 17.07.2023 нараховано відсотки за зниженою процентною ставкою -1,14975569 в день, з 18.07.2023 по 27.11.2023 включно - за стандартною процентною ставкою 2,00000000 в день. 
Станом на 12.02.2024 року залишок заборгованості ОСОБА_1 за договором № 417335-КС-009 складає 291 276,22 грн, з  яких: 74 658,42 грн - тіло кредиту, 216 617,80 грн - проценти.
При цьому, колегія суддів відмічає, що розрахунок заборгованості є чітким, повним та розгорнутим по окремим категоріям. Даних на його спростування матеріали справи не містять.
Однак, суд першої інстанції, установивши факт підписання сторонами договору, не надав належної оцінки його умовам щодо нарахування процентів за користування кредиту та помилково виходив лише з орієнтовної вартості кредиту. 
Отже, вимоги позивача про наявність підстав для стягнення відсотків у повному обсязі є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
Також поза увагою суду залишилась обставина щодо укладення між позивачем та відповідачкою додаткової угоди № 1  до договору № 417335-КС-009 про надання додаткового кредиту в сумі 16 000 грн, згідно якої загальна сума отриманого та неповернутого позичальником  кредиту складатиме 74 915,56 грн,  а тому висновки суду першої інстанції про стягнення з відповідачки на користь позивача тіла кредиту у сумі 74 000 грн, а не 74 658,42 грн, є також помилковими.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції,  обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів вважає, що висновки суду не відповідають зібраним у справі доказам, судом неправильно застосовано норми матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового судового рішення про задоволення позову.
Згідно з вимогами п. п. в)  п. 4 ч.1 ст. 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови апеляційного суду зазначається щодо  розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).
Згідно ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на задоволення апеляційної скарги ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», понесені останнім витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі1 782,61 грн підлягають відшкодуванню за рахунок ОСОБА_1 .
 
Керуючись ст.ст. 369, 374, 376, 382-384 України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  адвоката Клименка Тараса Васильовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» задовольнити.
Заочне рішення Миронівського районного суду Київської області від 17 червня 2024 року в частині відмовлених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову.
Стягнути з ОСОБА_1  (РНОКПП: НОМЕР_3 ,  місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (код ЄДРПОУ: 316800618, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, оф. 411) заборгованість за договором кредиту № 417335-КС-009 від 19.03.2023 року у розмірі  658,42 грн тіла кредиту та 98 257,80 грн процентів, а всього 98 916,22 (дев`яносто вісім тисяч двісті п`ятдесят сім) грн 80 коп. 
В решті заочне рішення Миронівського районного суду Київської області від 17 червня 2024 року залишити без змін. 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (код ЄДРПОУ: 316800618, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 26, оф. 411) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 782,61 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) грн. 61 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.   

 
Головуючий                                                                                               Т.О. Невідома

 
Судді                                                                                                            В.А. Нежура 

 
                                                                                                                     В.В. Соколова