УХВАЛА

10 жовтня 2024 року
м. Київ
справа №420/15894/23
провадження №К/990/36287/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Смоковича М. І.,
суддів: Мацедонської В. Е., Радишевської О. Р.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,
у с т а н о в и в :
18 вересня 2024 року зазначену скаргу подано засобами поштового зв`язку.
24 вересня 2024 року скарга надійшла до суду касаційної інстанції.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За змістом частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
З матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 20 червня 2024 року, а касаційну скаргу до суду касаційної інстанції надіслано 18 вересня 2024 року, тобто з пропуском установленого процесуальним законом строку на касаційне оскарження.
Одночасно з касаційною скаргою автори заявили клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. За змістом клопотання стверджували, що строк був пропущений з поважних причин, оскільки вперше касаційну скаргу було подано в межах строку на касаційне оскарження, однак ухвалою Верховного Суду від 13 серпня 2024 року касаційну скаргу повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Ухвалу суду про повернення касаційної скарги від 13 серпня 2024 року представник позивачів отримав 27 серпня 2024 року засобами поштового зв`язку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 0600282944526), однак повторно із касаційною скаргою автори касаційної скарги звернулися лише 18 вересня 2024 року.
Разом з цим, автор касаційної скарги не наводить обґрунтованих підстав пропуску процесуального строку на касаційне оскарження за період з 27 серпня 2024 року до 18 вересня 2024 року (з моменту отримання ухвали Верховного Суду від 13 серпня 2024 року про повернення касаційної скарги та її повторного подання).
У зв`язку з цим, зазначена причина пропуску строку не може бути визнана поважною, а отже авторам касаційної скарги необхідно довести наявність об`єктивних перешкод у період з 27 серпня 2024 року до 18 вересня 2024 року, що не дозволили подати касаційну скаргу.
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга належить залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом зазначення підстав пропуску процесуального строку на касаційне оскарження за період з 27 серпня 2024 року до 18 вересня 2024 року та надання відповідних доказів.
Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
За таких обставин, відповідно до правил статті 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для надання доказів поважності його пропуску.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України, 
у х в а л и в :
1. Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 , ОСОБА_2 строку на касаційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2024 року у справі № 420/15894/23.
2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2024 року у справі № 420/15894/23 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державної казначейської служби України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.
3. Надати скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                М. І. Смокович

Судді                                                                                                     В. Е. Мацедонська

                                                                                                    О. Р. Радишевська