ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6aa.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції - Балась Т.П.
Суддя-доповідач - Епель О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  18 листопада 2024 року                                           Справа № 640/9207/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді:                      Епель О.В., 
суддів:                                               Єгорової Н.М., Карпушової  О.В., 
розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державної податкової служби України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 червня 2022 року у справі

за позовом            ОСОБА_1 

до                     Державної фіскальної служби України
          
про                     стягнення заробітної плати,

В С Т А Н О В И В :
          Історія справи.
1. ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - Відповідач), в якому просила стягнути з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.02.2019 у справі № 826/6524/17 за період з 27.12.2019 по 02.04.2021 включно в розмірі 178 003,08 грн. 
2. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.01.2022     адміністративний позов задоволено повністю. Стягнуто з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в адміністративній справі № 826/6524/17 у розмірі 260 105,88 грн з відповідним відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів.
На виконання рішення суду від 13.01.2022, Окружним адміністративним судом міста Києва 27.05.2022 видано виконавчі листи.
Від представника Позивачки надійшла заява про заміну боржника у виконавчому листі, виданому Окружним адміністративним судом міста Києва у справі № 640/9207/21 з Державної фіскальної служби України (ідентифікаційний код 39292197, місцезнаходження: Львівська пл., 8, м. Київ, 04053) її правонаступником - Державною податковою службою України (ідентифікаційний код 43005393, місцезнаходження: Львівська пл., 8, м. Київ, 04053).
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.06.2022 заяву про заміну боржника за виконавчим листом задоволено. Замінено боржника у виконавчих листах, виданих Окружним адміністративним судом міста Києва 27.05.2022 у справі №640/9207/21, з Державної фіскальної служби України на Державну податкову службу України.
Постановляючи таку ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що постановою КМУ "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" від 18 грудня 2018 р. № 1200, утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.
При цьому суд зазначив, що функції та повноваження Державної фіскальної служби з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу.
З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку, що Державна податкова служба України є правонаступником Державної фіскальної служби України, а отже має певне коло прав та обов`язків останнього.
3. Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Державна податкова служба Україна подала   апеляційну скаргу у якій просить таку ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження - відмовити.
В обґрунтування заявлених апеляційних вимог Апелянт зазначає, що ДПС України є правонаступником майна, прав та обов?язків реорганізованої Державної фіскально служби у відповідних сферах діяльності. Постанова Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року №1200 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №682-р свідчать лише про компетенційне адміністративне (публічне) правонаступництво Державної податкової служби України, тобто про перехід до ДПС функцій Державної фіскальної служби України у сфері реалізації державної податкової політики з адміністрування єдиного внеску.
При цьому, контролюючий орган зазначає, що Позивачка ніколи не перебувала у трудових відносинах з ДПС. Посада, яку обіймала Позивачка не є профільною та не пов`язана з виконанням функцій держави щодо реалізації державної податкової політики та державної політики з адміністрування єдиного внеску (адміністративною компетенцією ДПС).
Також Апелянт посилається на правові висновки Верховного Суду, зокрема на постанови від 11.02.2021 у справі №826/9815/18, від 14.04.2021 у справі №826/1490/18.
Окремо ДПС зазначає про порушення судом норм процесуального права, оскільки адресу ДПС (поштову/електронну) не надходили ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.06.2022, яким призначено судове засідання з розгляду питання про заміну боржника за виконавчими листами та від 27.06.2022, якою було здійснено заміну боржника за виконавчими листами з ДФС на правонаступника - ДПС.
З цих та інших підстав Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про заміну боржника правонаступником.
4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2024 та від 31.10.2024 було відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою позивача, встановлено строк для подання відзиву на неї та призначено судовий розгляд справи.
5. Позивачкою подано відзив на апеляційну скаргу у якому вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, зазначаючи, що доводи Апелянта не спростовують висковків ОАСК про наязність у спірних правовідносинах підстав для заміни ДФС на ДПС.
Так, Позивачка зазначає, що оскільки ДПС почала виконувати функції державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску, що раніше були покладені на ДФС, вона автоматично набула статусу роботодавця по відношенню до посадових осіб, що ці функції виконували у ДФС.
Крім того, Позивачка стверджує, що саме за рахунок видатків на ДПС фінансуються будь-які майнові зобов?язання ДФС. Саме ДПС є розпорядником коштів, за рахунок яких мають погашатися зобов`язання ДФС.
6. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню з наступних підстав.
7. Нормативно-правове обґрунтування.
Так, статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі- КАС України) закріплені положення стосовно процесуального правонаступництва та указано, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074 затверджено Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - Порядок № 1074).
Згідно з пунктами 5 та 6 Порядку № 1074 здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.
За приписами пункту 8 Порядку № 1074, внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам.
18 грудня 2018 року Кабінет Міністрів України видав постанову № 1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України".
Відповідно до пункту 1 цієї постанови утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.
Також цією постановою (з урахуванням змін і доповнень, внесених постановою № 846 від 25 вересня 2019 року) визначено, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну митну політику, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування митного законодавства.  
Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності (абзаци другий, четвертий пункту 2 постанови).
Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України (абзац шостий пункту 2 постанови).
Висновки суду апеляційної інстанції.
8. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що законодавством регламентовано інститут правонаступництва, зокрема органів державної влади, яке включає в себе правонаступництво в завданнях, функціях та повноваженнях, як складових категорії компетенції органу, а також щодо конкретних управлінських (організаційних) прав та обов?язків, які складають зміст відповідних правовідносин.
9. При цьому, колегія суддів зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 № 1200 саме свідчить про компетенційне адміністративне (публічне) правонаступництво Державної податкової служби України, тобто про перехід до ДПС функцій Державної фіскальної служби України у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
10. Усуваючи неповноту з?ясування судом першої інстанції обставин цієї справи, апеляційний суд зазначає, що спір у цій справі виник у відносинах публічної служби і стосується виплати на користь Позивачки середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, який не стосується публічно-владних функцій у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи Позивачки, викладені у відзиві, щодо автоматичного набуття ДПС статусу роботодавця по відношенню до посадових осіб, які виконували вказані функції у ДФС
11. У такому випадку заміна Державної фіскальної служби України як боржника може мати місце виключно у випадку фактичного його вибуття внаслідок припинення.  
12. При цьому, колегія суддів відзначає, що відповідно до частини першої, п`ятої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
13. Станом на момент вирішення судом першої   інстанції питання про заміну боржника, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запис про припинення Державної фіскальної служби України був відсутній. Наразі вказана юридична особа перебуває у стані припинення.
14. Отже, оскільки предмет спору у цій справі не стосується публічно-владних функцій, переданих Державній податковій службі України, і на момент вирішення судами питання про заміну боржника у виконавчому документі у справі до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не був унесений запис про припинення Державної фіскальної служби України, колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції помилково замінив ДФС України на Державну податкову службу України, як правонаступника.  
15. Таким чином, доводи Апелянта про неправильне застосування судом норм процесуального права є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваних судових рішень.
16. Разом з тим, твердження Позивачки про те, що будь-які майнові зобов?язання ДФС фінансуються за рахунок видатків на ДПС, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки вони не спростовують викладених вище висновків суду.
17. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
18. Таким чином, апеляційна скарга Державної податкової служби України підлягає задоволенню, ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 червня 2022 року - скасуванню.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 286, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,  
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України - задовольнити.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 червня 2022 року - скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні заяви про заміну боржника за виконавчим листом - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 18 листопада 2024 року.

Головуючий суддя                                                             О.В. Епель

Судді:                                                                                   Н.М. Єгорова

 О.В. Карпушова