УХВАЛА
 
09 грудня 2024 року
м. Київ
 
справа № 461/1454/23
провадження № 61-15458ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 квітня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 29 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури про стягнення шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської обласної прокуратури про стягнення шкоди, у якому просив стягнути з Львівської обласної прокуратури на його користь кошти в сумі 1 000 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 18 квітня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
Постановою Львівського апеляційного суду від 29 червня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 квітня 2023 року залишено без змін.
14 листопада 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, особа, яка подає касаційну скаргу, просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що не був повідомлений про розгляд апеляційної скарги та не був присутнім при проголошенні колегією суддів Львівського апеляційного суду постанови від 29 червня 2023 року по справі № 461/1454/23 і в порушення норм статей 272,386 ЦПК України на його адресу не було направлено вказаної постанови, отримавши 12 листопада 2024 року з Галицького районного суду м. Львова рекомендованим листом копію постанови Львівського апеляційного суду від 29 червня 2023 року по справі № 461/1454/23 ОСОБА_1 фізично не мав можливості виконати вимоги постанови щодо касаційного оскарження так як постанову отримав тільки 12 листопада 2024 року.
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
У статті 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERSS.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).
Постанова Львівського апеляційного суду від 29 червня 2023 року, повний текст судового рішення складено 04 липня 2023 року, оскаржувана постанова апеляційного суду оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 10 липня 2023 року.
Аналіз змісту касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що  ОСОБА_1 був обізнаний про постанову Львівського апеляційного суду від 29 червня 2023 року, оскільки за його апеляційною скаргою ухвалена оскаржувана постанова апеляційного суду.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У пунктах 91-96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18 (провадження № 14-29цс24) зазначено, що:
«91. «Разом з тим слід відмітити, що позивач (заявник, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору) із великим ступенем зацікавленості повинен проявляти інтерес про хід розгляду судом ініційованої ним справи або відповідного судового провадження. У разі відсутності обставин непереборної сили ігнорування позивачем (заявником) протягом тривалого періоду часу провадження, відкритого за його позовною заявою (заявою, скаргою), свідчить про недобросовісну поведінку та порушення основоположних засад цивільного процесу.
92. ЄСПЛ сформував практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.
93. Такий підхід є складовою частиною принципу правової визначеності у площині запобігання перегляду остаточних судових рішень за відсутності вагомих для цього підстав.
94. Зокрема, ЄСПЛ у справах «Світлана Науменко проти України», «Трегубенко проти України», «Праведна проти Росії», «Желтяков проти України» зазначає, що у випадках перегляду судових рішень як у порядку нагляду, так і у зв`язку з нововиявленими обставинами національним судам необхідно забезпечувати дотримання учасниками справи встановлених строків та не допускати того, щоб за допомогою таких процесуальних механізмів, як продовження строку на оскарження, було порушено принцип правової визначеності.
95. Норма про відмову у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення (частина друга статті 358 ЦПК України), на переконання Великої Палати Верховного Суду, не порушує саму сутність права доступу до правосуддя, а запровадження наведеного процесуального строку відповідає завданням цивільного судочинства та основним засадами (принципами) цивільного судочинства, зокрема таким, як: «змагальність сторін» (кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій) та «неприпустимість зловживання процесуальними правами» (учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається).
96. Отже, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що «особою, не повідомленою про розгляд справи» (пункт 1 частини другої статті 358 ЦПК України), не можна вважати особу, яка власне ініціювала розгляд справи або відповідного судового провадження (позивача, заявника, третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору), яка скористалася своїм правом доступу до правосуддя, подала позовну заяву (заяву, скаргу), на підставі якої було відкрито судове провадження». 
В касаційній скарзі та клопотанні про поновлення строку на її подачу ОСОБА_1 не посилається на те, що строк на касаційне оскарження пропущений внаслідок  виникнення обставин непереборної сили.
Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA ANDSHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, від 21 грудня 2010 року).
Таким чином, оскільки касаційна скарга  ОСОБА_1 подана після спливу одного року з дня ухвалення постанови Львівського апеляційного суду від 29 червня 2023 року, ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи, на те, що строк на касаційне оскарження пропущений внаслідок  виникнення обставин непереборної сили, не посилається, у відкритті касаційного провадження у справі № 461/1454/23 слід відмовити.
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 461/1454/23 за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 квітня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 29 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської обласної прокуратури про стягнення шкоди.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                         І. О. Дундар
 
                                                                                                                   Є. В. Краснощоков
 
                                                                                                                   В. І. Крат