ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" листопада 2024 р.           Справа№ 911/172/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Скрипки  І.М.
суддів:            Мальченко А.О. 
          Хрипуна О.О. 
 
при секретарі судового засідання  Цікрі А.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 25.11.2024
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазмонтаж» на рішення Господарського суду Київської області від 19.04.2024 (повний текст рішення складено та підписано 19.04.2024)
у справі №911/172/24 (суддя Колесник Р.М.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазмонтаж»                                                 
про стягнення 396 471,66    грн,-
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (надалі   позивач) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазмонтаж» (надалі   відповідач) заборгованості за договором від 30.04.2020 № 2004000725 у загальному розмірі 396 471,66 грн, з яких: 255 378,54 грн пеня, 141093,12 грн штраф.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив свої зобов`язання за договором щодо строків виконання робіт, що стало підставою для застосування до відповідача відповідальності, встановленої чинним законодавством та умовами п.п. 10.1., 10.2. договору, за порушення зобов`язань за договором.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття
Рішенням Господарського суду Київської області від 19.04.2024 у справі №911/172/24 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» задоволено повністю.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазмонтаж»    (08133, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Молодіжна, буд. 14, офіс 22, код: 31462406)             на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»    (03065, м. Київ, проспект Любомира Гузара, буд. 44, код: 42795490)             255378,54 гривень пені, 141093,12 гривень штрафу та 5947,07 гривень судового збору.
Задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач 14.05.2024 (документ сформований в системі «Електронний суд» 13.05.2024) звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Апелянт вважає  оскаржуване рішення прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права та при неповному з`ясуванні обставин, які мають значення для справи.
Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, зводяться до наступного:
- зменшення обсягів робіт по Договору погоджено самим Замовником, Підрядник в повному обсязі виконав погоджені Замовником роботи по Договору, що свідчить про його повне виконання та доводить про безпідставність вимог Замовника щодо стягнення штрафу та пені за порушення строків виконання робіт по договору № 2004000725 від 30.04.2020 року.
- судом першої інстанції було неправильно застосовано норми права, які передбачають стягнення штрафних санкцій за порушення господарського зобов`язання, а саме ст. 549, 611 ЦК України, ст. 230, 231 ГК України. Враховуючи, що обсяг робіт по Договору був зменшений до 1 910 400,46 грн, то у Відповідача не виникло зобов`язання з виконання робіт на суму 1410931,17 грн, а тому у Позивача не виникло право на нарахування штрафних санкцій на зазначену частину робіт.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до витягу з       протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Мальченко А.О., Хрипун О.О.
Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/172/24.
Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазмонтаж»             на рішення Господарського суду Київської області від 19.04.2024 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №911/172/24. 
29.05.2024 матеріали справи №911/172/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому у справі.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2024 залишено апеляційну скаргу без руху з підстав неподання доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі та не зазначення відомостей щодо наявності чи відсутності зареєстрованого електронного кабінету у відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазмонтаж» та його представника - Хом`яка Віктора Петровича в підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС.
11.06.2024 (документ сформований в системі «Електронний» 10.06.2024) через підсистему «Електронний суд» представником апелянта подано заяву про усунення недоліків, яка передана головуючому судді 21.06.2024 після виходу з відпустки.
У вказаній заяві зазначено, що у відповідача, його представника та позивача наявні електронні кабінети в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС та долучено платіжну інструкцію №5141 від 07.06.2024 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 7    136,48 грн.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2024 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтогазмонтаж»       пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 19.04.2024    у справі №911/172/24, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазмонтаж»       на рішення Господарського суду Київської області від 19.04.2024    у справі №911/172/24, справу призначено до розгляду на 26.08.2024.
Судове засідання 26.08.2024 о 10:40 не відбулось у зв`язку із тривалою повітряною тривогою у місті Києві.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від  27.08.2024 розгляд справи призначено на 30.09.2024. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від  27.09.2024 у зв`язку з виходом судді Хрипуна О.О., який входить до складу колегії суддів, у заплановану відпустку з 30.09.2024, розгляд справи №911/172/24 призначено на 25.11.2024.
08.07.2024 до матеріалів справи від представника позивача отримано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній спростовує доводи апелянта та просить оскаржуване рішення залишити без змін.
Явка представників сторін
Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 25.11.2024 заперечував доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, оскаржуване рішення залишити без змін.
Представник відповідача в судове засідання апеляційної інстанції 25.11.2024 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка представника відповідача обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у його  відсутність за наявними у справі матеріалами.
Станом на час розгляду справи, колегії суддів апеляційної інстанції клопотання від представника відповідача не надходило.
В судовому засіданні 25.11.2024 відповідно до ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Між позивачем (замовник) та відповідачем (підрядник) 30.04.2020 укладено договір №   2004000725 (надалі   договір), відповідно до умов пункту 1.1 якого підрядник за завданням замовника, відповідно до умов цього договору про закупівлю, зобов`язується на свій ризик надати послуги: покрівельні роботи та інші спеціалізовані будівельні роботи (ремонт металевих покрівель будівель укриттів ГПА на КС Золотоніського ЛВУМГ) відповідно до вимог чинних нормативних документів і технічної документації (які, з урахуванням Закону України «Про публічні закупівлі», норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, є роботами і в розумінні цього договору далі іменуються роботи), а Замовник   прийняти та оплатити такі роботи відповідно до умов цього договору.
Згідно з пунктом 1.2. договору склад, обсяги, вартість Робіт та строки визначені Технічними вимогами і якісними характеристиками (Додаток № 1), Договірною ціною (Додаток № 2) та Графіком виконання робіт (Додаток № 3), які є невід`ємною частиною Договору.
Пунктом 3.1. договору передбачено, що загальна вартість виконуваних робіт за цим договором згідно із Договірною ціною (Додаток № 2) становить 2988000,00 грн, в тому числі ПДВ 20% 498000,00 грн.
Згідно п. 3.2. договору ціна договору є твердою і не може змінюватися в ході його виконання, якщо інше не передбачено цим договором та чинним законодавством. Ціна договору може бути знижена за згодою сторін без зміни передбачених договором обсягу робіт та інших умов виконання договору.
Відповідно до пункту 4.1. договору підрядник зобов`язується виконати роботи протягом 210 календарних днів з дати підписання договору з обов`язковим дотриманням погодженого із замовником Графіку виконання робіт (Додаток № 3), що додається до цього договору та є невід`ємною його частиною.
Згідно з пунктом 4.2. договору датою закінчення виконаних підрядником робіт вважається дата їх прийняття замовником в порядку, передбаченому Розділом 5 цього договору. Виконання Робіт може бути закінчено підрядником достроково за умови письмової згоди замовника.
Місце виконання робіт (надалі - Об`єкт): КС-36 «Іллінці», с. Тягун Іллінецького району Вінницької області; КС-35 «Ставищенське», с. Дибинці Богуславського району Київської області (пункт 4.3. договору).
Згідно з пунктом 5.1 договору передача виконаних робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актами приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), підписаними уповноваженими представниками сторін.
Відповідно до підпункту 7.3.1 пункту 7.3 договору підрядник зобов`язаний виконати якісно та у встановлені Графіком виконання робіт (Додаток № 3) строки роботи відповідно до Технічних вимог та якісних характеристик (Додаток № 1), ДБН та іншої нормативної документації.
Згідно із підпунктом 7.3.6. пункту 7.3. договору підрядник зобов`язаний передати замовнику у передбаченому законодавством та цим договором порядку завершені роботи.
Як вбачається з Графіку виконання робіт (Додаток № 3 до договору), граничний термін виконання робіт «Ремонт металевих покрівель будівель укриттів ГПА на КС Золотоніського ЛВУМГ» становить 210 календарних днів з дати підписання договору.
Враховуючи зміст пункту 4.1. договору та Графіку виконання робіт, останнім днем виконання робіт є 26.11.2020.
Відповідно до пункту 10.2. договору у випадку несвоєчасного виконання робіт, передбачених Графіком виконання робіт (Додаток № 3), до підрядника застосовуються штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,1 % від вартості робіт, які несвоєчасно виконані, за   кожен день прострочення виконання робіт, а при порушенні строку виконання робіт більш ніж на 30 календарних днів підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 10 % від вартості несвоєчасно виконаних робіт.
Станом на 26.11.2020 (дата закінчення строку виконання робіт) відповідачем було виконано роботи лише на суму 233 269,19 гривень, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за липень 2020 року № 1 від 31.07.2020.
Станом на дату закінчення строку виконання робіт загальна вартість невиконаних робіт становила 2754730,81 гривень.
Згідно Актів приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2021 року №№ 2, 3 від 19.11.2021, №№ 4, 5 від 30.11.2021, відповідачем виконано роботи на суму 1343799,64 гривень.
Як зазначає відповідач, між сторонами існували певні суперечки щодо передання виконаних робіт за актом № 6 щодо виконання робіт по ГПА №3 на КС-35 «Ставищенська», роботи за яким позивач не приймав, посилаючись на виявлені недоліки та, як стверджує відповідач, в наступному, після усунення таких недоліків у 2023 році, відповідні роботи на суму 333331,63 гривень, все ж були прийняті. Проте, акт № 6 сторонами до матеріалів справи не долучався.
Позивач звернувся із даним позовом та просить стягнути з відповідача штрафні санкції, а саме пеню у розмірі 255 378,54 грн та штраф у розмірі 141 093,12 грн, нараховані на суму невиконаних робіт у розмірі 1410931,17 гривень за період прострочення з 27.11.2020 по 26.05.2021.
Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що хоча договором і було визначено загальну вартість робіт у розмірі 2988000,00 гривень, проте пунктом 13 Технічних вимог і якісних характеристик (додаток 1 до договору) були погоджені лише орієнтовні обсяги робіт та під час виконання робіт безпосередньо на об`єктах виконання робіт сторони встановили, що фактичні обсяги робіт відрізняються від визначених в додатку 1 до договору та позивач погодив фактичні зменшені обсяги робіт для виконання відповідачем.
Відповідач вважає, що оскільки зменшення обсягів робіт по договору погоджено самим позивачем, відповідач в повному обсязі виконав роботи по договору, що свідчить про його повне виконання.
До того ж, відповідач посилався на пропуск позивачем строків позовної давності.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного відповідачем в апеляційній скарзі
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5   ст. 269 ГПК України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
У відповідності до   ст. 129 Конституції України   та ч. 1   ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі «Трофимчук проти України» no.4241/03 від 28.10.2010).
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що рішення суду, яке переглядається, підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої   статті 526 Цивільного кодексу України   зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього   Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною першою   статті 530 Цивільного кодексу України   встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною першою   статті 837 Цивільного кодексу України   за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1   ст. 843 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч. 1   ст. 846 Цивільного кодексу України   строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.
Згідно ч. 2   ст. 883 Цивільного кодексу України   за невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.
Відповідно до   ст. 610 Цивільного кодексу України   порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1   ст. 612 Цивільного кодексу України   боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що в строк, визначений п. 4.1. договору (до 26.11.2020) відповідач роботи у повному обсязі не виконав. Відомостей про продовження строку виконання робіт, зміни договірної ціни та обсягів виконання робіт матеріали справи не містять.
Предметом спору є вимоги про стягнення з відповідача штрафних санкцій, а саме пені у розмірі 255 378,54 грн та штрафу у розмірі 141093,12 грн, нарахованих на суму невиконаних робіт у розмірі 1410931,17 грн за період прострочення з 27.11.2020 по 26.05.2021.
Відповідно до частини 2 статті   193, частини 1 статті   216 Господарського кодексу України   порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Судом встановлено, що у пункті 10.2. договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасного виконання робіт, передбачених Графіком виконання робіт (Додаток № 3), до підрядника застосовуються штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,1% від вартості робіт, які несвоєчасно виконані, за кожен день прострочення виконання робіт, а при порушенні строку виконання Робіт більш ніж на 30 календарних днів підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від вартості несвоєчасно виконаних робіт.
Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з приписами   ст. 611 Цивільного кодексу України   у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Частиною 1   ст. 230 Господарського кодексу України   визначено, що штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.
За змістом ч. 4   ст. 231 Господарського кодексу України   у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Відповідно до   ст. 253 Цивільного кодексу України   перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Як вбачається з матеріалів справи, кінцевою датою виконання робіт за договором, відповідно до п. 4.1. договору є 26.11.2020.
Для оцінки правомірності здійснення нарахування позивачем штрафних санкцій у визначений ним період суду належить встановити дійсний розмір заборгованості, що існував протягом часу, визначеного позивачем, як період нарахування штрафних санкцій.
Судом вже було зазначено, що станом на 26.11.2020 відповідачем було виконано роботи лише на суму 233269,19 грн, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за липень 2020 року № 1 від 31.07.2020.
Тобто станом на дату закінчення строку виконання робіт загальна вартість невиконаних робіт становила 2754730,81 грн.
Решта наявних в матеріалах справи актів (№№ 2-5) підписана сторонами у листопаді 2021 року, тобто поза межами періоду нарахування штрафних санкцій, а тому факт їх підписання на розрахунок штрафних санкцій не впливає.
Поряд із цим, за наявності невиконаної частини робіт на суму 2754730,81 гривень, позивач здійснив нарахування штрафних санкцій на суму невиконаної частини робіт у розмірі 1410931,17 гривень, що є безумовним правом позивача та дотримуючись принципу диспозитивності судового процесу, суд перевірятиме правильність здійсненого нарахування штрафних санкцій саме на суму заборгованості, визначену позивачем.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені та штрафу, на предмет правильності та обґрунтованості, судом встановлено, що останній здійснено арифметично вірно, у відповідності до умов договору, обставин справи та вимог закону, тож вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 255378,54 грн та штрафу у розмірі 141093,12 грн обґрунтовано визнано судом правильними та такими, що підлягають задоволенню.
Твердження відповідача про те, що вартість робіт, визначена сторонами у п. 3.1. договору ґрунтується на орієнтовних обсягах робіт та під час виконання робіт безпосередньо на об`єктах виконання робіт сторони встановили, що фактичні обсяги робіт відрізняються від визначених в додатку 1 до договору та позивач погодив їх фактичний обсяг судом правильно відхилені, адже в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що протягом часу, за який позивачем здійснено нарахування штрафних санкцій, обсяг робіт та їх вартість не відповідали, визначеному сторонами в п. 3.1. договору та додатку 1 до договору.
Посилання відповідача на обставини підписання сторонами акту прийняття виконаних робіт № 6 судом обґрунтовано не прийняті, оскільки на здійснений позивачем розрахунок штрафних санкцій зазначені відомості не впливають.
Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованих висновків про відмову в її задоволенні з огляду на наступне 
За змістом ст.256,   158 Цивільного кодексу України   позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Згідно  п. 12   Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого   Кабінетом   Міністрів   України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID   19), строки, визначені статтями   257,   258,   362,   559,   681,   728,   786,   1293   цього   Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню   на території України гострої респіраторної хвороби COVID   19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»   починаючи з 12 березня 2020 року на всій території України установлено карантин.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID   19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»   (з подальшими змінами та доповненнями) було продовжено дію карантину з 19 грудня 2020 року до 30 червня 2023 року.
Також відповідно до п. 19   Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями   257   259,   362,   559,   681,   728,   786,   1293   цього   Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»   на території України було введено воєнний стан. Дія зазначеного   указу   неодноразово подовжувалась   Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022   від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 451/2023 від 26.07.2023 та триває дотепер.
З огляду на викладене вище, твердження відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності відхилені судом з правових підстав, оскільки такі строки впродовж дії карантину та на період воєнного стану не застосовуються.
Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують вірного по суті рішення суду, при ухваленні якого судом надано оцінку як кожному доказу окремо, так і в їх сукупності, вірно встановлено характер спірних правовідносин та в цілому правильно застосовані норми матеріального права, які їх регулюють.
Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди відповідача з висновками суду першої інстанції про задоволення позову, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б дійти висновку про помилковість висновків суду першої інстанції.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1   ст. 74 ГПК України   кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 1   ст. 77 ГПК України   обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.                                                            
Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).
Статтею 276 ГПК України   встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, доводи відповідача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про часткове задоволення позову.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі     ст.129 ГПК України     покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу    Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазмонтаж» на рішення Господарського суду Київської області від 19.04.2024  у справі №911/172/24 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 19.04.2024  у справі №911/172/24 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтогазмонтаж». 
4. Матеріали справи №911/172/24 повернути до Господарського      суду Київської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.
          Повний текст постанови підписано 17.12.2024.

Головуючий суддя                                                            І.М. Скрипка 

Судді                                                                                А.О. Мальченко

                                                                                О.О. Хрипун