КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А  
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
02 жовтня  2024 року
м. Київ
апеляційне провадження № 33/824/3965/2024
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Євграфової Є. П.
за участі ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Рвачова О. О.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Рвачова Олексія Олександровича, в інтересах ОСОБА_1 , 
на постанову Печерського районного суду м. Києва 
в складі судді Білоцерківця О. А.
від 07 червня 2024 року 
у справі № 757/14948/24 Печерського районного суду м. Києва про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП 
громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В :
Постановою Печерського районного суду м. Києва від 07 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст.130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1  судові витрати на користь держави в сумі 605 грн 60 коп.
Не погоджуючись із вказаною постановою, адвокат Рвачов О. О., в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Апелянт вказує, що матеріали справи не містять допустимих доказів, що підтверджують факт керування автомобіля марки «Хюндай», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 і як наслідок не набуття статусу водія. Також зазначав, що лікар в медичному закладі мав проводити лабораторні дослідження, а не обмежитись застосуванням приладу «Драгер».
Дослідивши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків. 
Постанова суду оскаржується в частині визнання винним ОСОБА_1   за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В іншій частині постанова суду не оскаржується.
Визнаючи винним  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП районний суд виходив з доведеності вини останнього у порушенні ним вимог пункту 2.9а ПДР України, що підтверджується матеріалами даної справи про адміністративне правопорушення.
 
Апеляційний суд погоджується з такими висновком суду, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна ( умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Так, районним судом на підставі протоколів про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 22.03.2024 р. о 20 год. 40 хв. у м. Києві на вул. Новогоспітальна, 5, керував автомобілем марки «Хюндай», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився у медичному закладі КМНКЛ «Соціотерапія», чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, разом з тим порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України, а саме: рухаючись заднім ходом не впевнився у безпечності, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Опель», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 (водій ОСОБА_2 ).
У результаті дорожньо-транспортної події автомобілі отримали механічні пошкодження.
Посилання в апеляційній скарзі на відсутність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовуються сукупністю доказів, зібраних у даній у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 529157, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого слідує, що ОСОБА_1 погодився на проходження виявлення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі  КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія», згідно з висновком  було встановлено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння (2,44 ‰ проміле).
Крім того, як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису із нагрудної камери співробітників поліції, ОСОБА_1 не заперечував результатів огляду  на виявлення на стан алкогольного сп`яніння.
Крім того, факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується також і долученим до матеріалів справи актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001588, проведеного 22 березня 2024 року о 22 год.00хв. наданого самим ОСОБА_1 .
Також не заслуговують на увагу твердження апеляційної скарги про те, що матеріали даної справи не містять допустимих доказів, що підтверджують перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля, і як наслідок не набуття статусу водія, оскільки відповідно до відеозапису місця події  ОСОБА_1  не заперечував, що керував транспортним засобом та визнав вину за ст. 124 КУпАП. Постанова суду у частині накладення на ОСОБА_1 як водія транспортного засобу стягнення за ст. 124 КУпАП не оспорюється.
Інші доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування постанови суду, так як вони не спростовують факт вчинення ОСОБА_1 вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП. 
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції відповідно до ст. 280 КУпАП належним чином встановлено обставини, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та досліджено докази, наявні в матеріалах справи, на підставі яких зроблено обґрунтований висновок про винність ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1  не встановлено.
Інші доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування постанови  суду, так як вони не спростовують факт вчинення ОСОБА_1 вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Печерського районного суду м. Києва від 07 червня 2024 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                            Є. П. Євграфова