ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 639/6184/23
Номер провадження 22-ц/818/2230/24

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2024 року         м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Маміної О.В., Тичкової О.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 квітня 2024 року в складі судді Труханович В.В. у справі № 639/6184/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3  про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -
В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3  про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, який в подальшому уточнив.
Позовна заява мотивована тим, що він є наймачем квартири АДРЕСА_1 .
30 липня 2023 року внаслідок зривання шлангу подачі холодної води до бачку унітазу в квартирі АДРЕСА_2 , яка розташована поверхом вище над його квартирою АДРЕСА_3 , сталося залиття квартири, в якій він мешкає. Внаслідок цього в квартирі АДРЕСА_3 пошкоджено стелю кухні, стіну коридору, підлогу, а також ванну кімнату та меблі, що підтверджується актом технічного обстеження від 03 вересня 2023 року, складеним представниками комплексу «Харківводовідведення», КП «Харківводоканал».
Мешканець та співвласник квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 30 липня 2023 року написав заяву, якою підтвердив факт залиття та факт пошкоджень, завданих квартирі АДРЕСА_3 , а також зобов`язався відновити пошкодження у найближчий час. Однак, пошкоджень відповідачі не відновили, жодних пропозицій щодо відновлення пошкоджень на його адресу не надходило.
Для визначення розміру завданої залиттям шкоди він змушений був звернутися до суб`єкта оціночної діяльності – ТОВ «Проексперт», з яким 16 вересня 2023 року уклав договір на проведення незалежної оцінки вартості матеріального збитку № У209/23. Зі звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику нерухомого майна № У209/23 від 18 вересня 2023 року вбачається, що вартість матеріального збитку на дату оцінки 30 липня 2023 року складає 63 321,00 грн.
Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_4 , та повинні відшкодувати йому в солідарному порядку шкоду, завдану залиттям квартири, у вказаному вище розмірі.
Крім того, за проведення робіт з оцінки завданої шкоди ним сплачено на користь ТОВ «Проексперт» 4500,00 грн, які також підлягають стягненню з відповідачів. 
Просив на відшкодування завданої матеріальної шкоди стягнути на його користь з відповідачів в солідарному порядку суму 63 321,00 грн, судові витрати покласти на відповідачів у встановленому порядку.
16 листопада 2023 року від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони вказали, що позивачем не доведено, що шкода заподіяна саме з їх вини, адже наданий позивачем акт технічного обстеження від 05 вересня 2023 року складений не державною мовою, з виправленням дат, в ньому відсутня печатка; прізвища та підписи членів комісії написані почерком однієї людини; при цьому комісія не відвідувала квартиру відповідачів та не здійснювала її огляд. Квартира позивача у 2022 році була підтоплена двічі з квартир АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , тобто є шкода, що завдана майну внаслідок попередніх підтоплень. До ТОВ «Проексперт» для визначення вартості збитків позивач звернувся лише через півтора місяці після події, та у звіті не зазначено, які з пошкоджень є свіжими. Разом з тим, відповідачі свою вину у завданні позивачу шкоди визнали частково та вказали, що на відшкодування цієї шкоди 05 жовтня 2023 року сплатили позивачу 400 доларів США.
21 листопада 2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, мотивована тим, що відповідачі не заперечували факт підтоплення квартири АДРЕСА_3 , а отже визнали цей факт, а тому вказана обставина не підлягає доказуванню. З огляду на це посилання відповідачів на недоліки акту технічного обстеження є недоречними, оскільки даним актом підтверджується лише факт залиття, який відповідачами визнається. Крім того, факт залиття і пошкоджень підтверджується заявою ОСОБА_2 від 30 липня 2023 року. Доказів на спростування розміру збитків відповідачі не надали. Вказав, що у 2022 році ніякого залиття його квартири не було, та ці доводи відповідачів не підтверджуються доказами. Будь-яких коштів на відшкодування завданої шкоди він не отримував.
30 листопада 2023 року від відповідачів надійшли заперечення на відповідь на відзив. Вказали, що у 2021 та 2022 роках квартиру позивача було залито, що підтверджується письмовим свідченням мешканки квартири АДРЕСА_7 ОСОБА_4 , розпискою власника квартири АДРЕСА_6 ОСОБА_5 , а також фотографією стіни, та наслідки попереднього залиття позивачем не були усунені, косметичного ремонту не проведено. Позивачем не надано комісійного акту від КП «Жилкомсервіс» за формою, передбаченою Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, яким би було зафіксовано сам факт затоплення: характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода; висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 квітня 2024 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 – відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що позовні вимоги є недоведеними, оскільки акт технічного обстеження від 05 вересня 2023 року не відповідає вимогам, викладеним у Правилах утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, адже він складений у відсутності власників квартири АДРЕСА_4 , без огляду вказаної квартири, в ньому не зазначені особи, які допустили таке залиття. Крім того, звіт про незалежну оцінку вартості матеріального збитку № У209/23 від 18 вересня 2023 року складений ТОВ «Проексперт», який не є експертною установою, на підставі вказаного акту, тож суд поставився до нього критично.
Не погоджуючись з рішенням суду 25 квітня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду – скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким повністю задовольнити його позовні вимоги, судові витрати покласти на відповідачів.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим. Посилання суду на неналежність акту технічного обстеження від 05 вересня 2023 року як доказу у зв`язку з порушеннями при його складанні є помилковими, з огляду на те, що залиття його квартири сталось з квартири відповідачів, яка знаходиться у прямій проекцій над його квартирою, відповідачі факту залиття не заперечували, а лише посилались на те, що нібито не всі пошкодження стались внаслідок цього залиття. Преамбула затвердженої форми акту не передбачає обов`язкової участі у його складанні винної особи. До того ж, доступ до квартири відповідачів був відсутнім. Вимога затверджувати акт начальником ЖЕО не відповідає змінам у законодавстві щодо розмежування обов`язків управителя та виконавців послуг. Факт залиття може підтверджуватися іншими, окрім акта, доказами, зокрема, заявою ОСОБА_2 від 30 липня 2023 року. У відзиві відповідачі також вказали, що не заперечують факт підтоплення квартири. Суд не врахував наданий ним лист КП «Жилкомсервіс» від 16 лютого 2024 року, яким підтверджується, що складання актів про залиття у разі аварії систем холодного водопостачання віднесено до компетенції КП «Харківводоканал». Він не повинен доводити вину відповідачів, оскільки вона презюмується. Суд зазначив, що відповідачі вину визнали частково, однак повністю відмовив у задоволенні позову. Будь-яких коштів від відповідачів у рахунок відшкодування шкоди він не отримував. Відповідачі не надали належних доказів залиття його квартири у 2021 та 2022 роках іншими особами. Суд помилково не взяв до уваги як доказ звіт про незалежну оцінку вартості збитку, оскільки така вартість може підтверджуватися не лише експертним висновком. Суб`єкт оціночної діяльності діяв на підставі закону, та використання при його складанні акту від 05 вересня 2023 року не свідчить про неналежність звіту як доказу. Відповідачі доказів на спростування звіту не надали, з клопотаннями про призначення експертизи не звертались. 
29 травня 2024 року від відповідачів до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вони просили відмовити у її задоволенні та залишити рішення суду першої інстанції без змін, а також стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 11 000,00 грн. Відзив мотивовано тим, що позивачем не доведено причинного зв`язку між шкодою та їх поведінкою і їх вину, оскільки його квартира неодноразово була залита у 2021 та 2022 роках. Позивач фактично просить відшкодувати йому шкоду, яка заподіяна залиттями, що стались у 2021, 2022 роках та 30 липня 2023 року тільки за їх рахунок. ОСОБА_2 надав ОСОБА_1 400 доларів у рахунок відшкодування шкоди. Акт технічного обстеження від 05 вересня 2023 року складений без їх участі, з ними у день його складання ніхто не зв`язувався. Позивач звернувся до КП «Харківводоканал», фахівці якого зробили обстеження його сантехнічного обладнання та не встановили факт залиття. Звіт про оцінку вартості збитку ґрунтується на акті від 05 вересня 2023 року, тому також не є належним, достовірним та допустимим доказом. Зазначили, що ними понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 11 000,00 грн у зв`язку з апеляційним переглядом справи.
07 червня 2024 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відмову у стягненні витрат на професійну правову допомогу або про зменшення розміру таких витрат. Посилався на те, що відповідачами не надано доказів, що договір № 21052406 від 25 травня 2024 року укладено саме з адвокатом, копії договору та акту приймання-передачі послуг не посвідчені, доказів оплати не надано. Якщо суд не відмовить у стягненні судових витрат просив їх зменшити до 500,00 грн, оскільки така сума судових витрат є співмірною з ціною позову та обсягом наданих послуг.
Крім того, 24 травня 2024 року від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, яке задоволенню не підлягає.
Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною 1 статті 369 ЦПК України у редакції на час відкриття апеляційного провадження передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Ціна позову у справі 63 321,00 грн, що на час відкриття апеляційного провадження значно менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Підстав, які б свідчили про необхідність розгляду справи з повідомленням учасників справи, не вбачається. Необхідності у наданні пояснень учасників справи немає.
За таких умов, підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не вбачається.
Отже, суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргуОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 квітня 2024 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.
Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 згідно з рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 24 листопада 2021 року № 943 є наймачем однокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 , та зареєстрований у вказаній квартирі (а.с. 8, 9).
Квартира АДРЕСА_4 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29 вересня 2023 року (а.с. 66-68).
За вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , 2007 року народження, та ОСОБА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова (а.с. 74).
30 липня 2023 року сталось залиття квартири АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 30 липня 2023 року складено заяву, в якій він підтвердив факт підтоплення сусідів у квартирі АДРЕСА_3 на першому поверсі через те, що лопнув шланг на зливному бачку. Серед переліку пошкоджень вказав: кухонні меблі, стелю з гіпсокартону, стіни, підлогу, у коридорі: стелю, фурнітуру, шпалери, підлогу. Зобов`язався відновити у найближчі строки (до 30 листопада) (а.с. 11).
05 вересня 2023 року за фактом залиття квартири АДРЕСА_1 представниками УТО ВДС Новобаварського району Комплексу «Харківводовідведення» складено Акт (технічного обстеження), яким за результатами обстеження встановлено, що 30 липня 2023 року сталося залиття квартири АДРЕСА_8 зірвало шланг подачі холодної води до бачка унітазу, внаслідок чого в квартирі АДРЕСА_3 було пошкоджено стелі кухні, стіну коридору, підлога, а також ванна кімната. Внутрішньобудинкові системи холодного водопостачання та водовідведення знаходяться у задовільному стані, течі та закупорок не мають. Водопостачання та водовідведення працюють в нормативному режимі. Вказаний акт підписаний представниками УТО ВДС Новобаварського району Комплексу «Харківводовідведення»: майстром ОСОБА_7 , слюсарем-сантехніком ОСОБА_8 , слюсарем-сантехніком ОСОБА_9 , мешканцем квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_1 , представником дільниці № 43 КП «Жилкомсервіс» Віниченко О.Г. (а.с. 10).
Як вбачається з відповіді КП «Харківводоканал» від 03 січня 2024 року № 01-02-05/4672-2024/Д-4380/23 на запит ОСОБА_2 , повідомлено, що Акт (технічного обстеження) від 05 вересня 2023 року, складений представниками Управління з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем дільниці Новобаварського району Комплексу «Харківводовідведення» КП «Харківводоканал» стосовно проведення технічного обстеження житлових приміщень № 14, 21 багатоквартирного будинку АДРЕСА_9 , складено не уповноваженою особою та містить юридично некоректну інформацію, а саме:
1) відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених, наказом Державного комітету з питань житлово- комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (п. 2.3.6.), у разі залиття, аварії квартир складається відповідний комісійний акт, який затверджується начальником житлової організації (додаток № 4 до цих Правил). КП «Харківводоканал» є неналежним суб`єктом для складання актів у разі затоплення, аварії квартир, як підстави для визначення майнової шкоди.
2) Послуги з обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення житлового будинку АДРЕСА_9 здійснюються підприємством на підставі Договору про надання послуг з обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення, у тексті якого до обов`язків виконавця не входить складання Актів про затоплення квартир.
3) Стаття 10 Конституції України та стаття 1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» визначають, що державною мовою в Україні є українська мова. Закон регулює функціонування та застосування української мови як державної у сферах суспільного життя на всій території України. Згідно з вимогами статті 30 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» мовою обслуговування споживачів в Україні є державна мова. Підприємства, установи та організації всіх форм власності, що обслуговують споживачів, здійснюють обслуговування та надають інформацію про товари (послуги) державною мовою. Акт, складений державною мовою на бланку старого зразка, оформленого не державною мовою, являється внутрішнім документом підприємства і не несе в собі юридичної сили. Отже, зазначений акт обстеження є частиною внутрішньої технічної документації виконавця послуг для відстеження та реєстрації наявності/відсутності послуг і не є підставою для стягнення матеріальних збитків у судовому порядку.
Також повідомлено, що 05 вересня 2023 року за звернення ОСОБА_1 від 24 серпня 2023 року фахівцями КП «Харківводоканал» проведено обстеження квартири АДРЕСА_1 щодо залиття, яке сталось 31 липня 2023 року з вищерозташованої квартири АДРЕСА_2 . Під час обстеження виявлено, що стояки холодного водопостачання та господарсько-побутової каналізації у квартирі АДРЕСА_3 знаходяться в задовільному технічному стані, працюють у нормативному режимі, течі та закупорок не мають, доступ до квартири АДРЕСА_2 був відсутній. За результатами обстеження складено відповідний акт, у якому додатково зі слів власника квартири АДРЕСА_3 зазначено, що залиття квартири АДРЕСА_3 відбувалось внаслідок протікання внутрішньоквартирного трубопроводу у вище розташованій квартирі АДРЕСА_2 . Вами було замінено гнучкий шланг на підключенні санітарно-технічного приладу у ванній кімнаті квартири АДРЕСА_2 . Течу ліквідовано. За поточний рік заявок стосовно залиття квартири АДРЕСА_3 від власників квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 не надходило (а.с. 134).
З листа Комунального підприємства «Жилкомсервіс» від 16 лютого 2024 року №Л-24/825.07-03 вбачається, що з травня 2022 року, та, відповідно, з липня 2022 року послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових мереж централізованого водопостачання, централізованого водовідведення: та мереж теплової енергії, гарячої води в багатоквартирних будинках надають КП «Харківводоканал» та КП «Харківські теплові мережі». На підставі вищезазначеного, складання актів про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання), визначення причин, що призвели до залиття та зазначення особи/осіб, з вини яких сталось залиття, здійснюється: уповноваженими особами постачальника комунальної послуги у присутності співвласника будинку з можливим залученням представників дільниць КП «Жилкомсервіс». Відповідальність за правильність складання актів та матеріальну відповідальність за наслідки у разі провини постачальника комунальної послуги несе безпосередньо постачальник відповідної комунальної послуги (а.с. 145-146).
З метою визначення вартості матеріального збитку ОСОБА_1 уклав з ТОВ «Проексперт», що діє на підставі Сертифікату суб`єкта оціночної діяльності № 260/2022 від 10 червня 2022 року, договір № У209/23 про проведення незалежної оцінки однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_10 , та за виконання передбачених цим договором робіт сплатив ТОВ «Проексперт» 4500,00 грн, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера № 2 від 19 вересня 2023 року (а.с. 69, 70, 71).
Звітом про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику нерухомого майна № У209/23 від 18 вересня 2023 року, визначено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику нерухомого майна, на дату оцінки 30 липня 2023 року, складає 63 321,00 грн (а.с. 12-65).
Відповідачами на підтвердження своїх доводів щодо того, що квартиру АДРЕСА_3 , де мешкає позивач, було неодноразово залито у 2021 та 2022 роках, надано письмові пояснення мешканки квартири АДРЕСА_7 ОСОБА_4 від 22 листопада 2023 року, копією розписки ОСОБА_1 від 10 травня 2021 року про отримання 300,00 доларів США у рахунок відшкодування шкоди після залиття квартири від ОСОБА_5 та фотографії (а.с. 100, 119-122).
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, серед іншого, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Частиною 2 статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно з частинами 1 та 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
Відповідно до презумпції вини особи, яка завдала шкоди (стаття 1166 ЦК України), не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини. Позивач доводить наявність шкоди,  її розмір, наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та спричиненою шкодою. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Зазначений висновок у такій категорії справ підтримано у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 711/7670/16-ц, провадження № 61-23957св18, від 02 грудня 2020 року у справі № 754/16146/17, провадження № 61-6012св20.
Відповідно до частини 2 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, та за принципом змагальності сторін доводяться особою, яка звертається із відповідними вимогами.
Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).
В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.
Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом частин 1, 3 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог, оскільки акт обстеження квартири позивача не відповідає вимогам, викладеним у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, та звіт про визначення вартості збитків не є висновком експерта і складений на підставі вказаного акту.
Разом з тим, суд першої інстанції не врахував, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 визнають факт залиття квартири ОСОБА_1 30 липня 2023 року та свою вину, про що свідчать їх відзив, надані суду пояснення та заява ОСОБА_2 від 30 липня 2023 року, складена у день залиття, якою він зобов`язався відновити пошкодження (а.с. 11).
Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Отже, оскільки факт залиття відповідачами визнається, то він не підлягає доказуванню.
Актом технічного обстеження від 05 вересня 2023 року встановлено лише сам факт залиття, інших обставин, зокрема, переліку пошкоджень, розміру шкоди, він не підтверджує. Тож недоліки його форми та його складання за відсутності відповідачів, доступу до квартири яких не було, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Сам факт складання акту про залиття квартири без участі відповідача не спростовує його вину.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 727/6631/17, провадження № 61-11357св18.
Не заперечуючи проти факту залиття, відповідачі по суті мають заперечення лише щодо розміру збитків, посилаючись на те, що квартира позивача була неодноразово залита раніше, у 2021 та 2022 роках, не з їх вини, тож вони мають відповідати не за всі пошкодження, що у ній є.
Однак, належних доказів того, що квартира ОСОБА_1 дійсно була залита у 2021 та 2022 роках, і що пошкодження, описані у звіті про незалежну оцінку вартості матеріального збитку від 18 вересня 2023 року, частково утворились не внаслідок залиття 30 липня 2023 року, а раніше, відповідачами не надано.
Надані відповідачами письмові пояснення мешканки квартири АДРЕСА_7 ОСОБА_4 від 22 листопада 2023 року та копія розписки ОСОБА_1 від 10 травня 2021 року про отримання 300,00 доларів США у рахунок відшкодування шкоди після залиття квартири від ОСОБА_5 такими доказами не є, оскільки достеменно не підтверджують ані конкретні дати залиття квартири позивача, ані переліку пошкоджень та вартості завданих збитків, ані того, що завдані пошкодження не були усунуті до 30 липня 2023 року. Надані відповідачами фотографії колегія суддів оцінює критично, оскільки з них неможливо встановити час та місце, де вони зроблені. 
Отже, доводи відповідачів щодо того, що збитків позивачу завдано, в тому числі, пошкодженнями від попередніх фактів залиття, ґрунтуються лише на їх поясненнях, матеріалами справи не підтверджуються, тож не можуть бути взяті до уваги в силу того, що рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.
Висновок суду першої інстанції щодо неналежності як доказу звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику нерухомого майна № У209/23 від 18 вересня 2023 року, колегія суддів також вважає помилковими.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» від 12 липня 2001 року №2658-ІІІ незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання.
Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.
Частиною 1 статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.
В силу пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» однією із форм оцінки майна є рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.
Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).
Отже, рецензування звіту з оцінки є законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки.
Вимоги ЦПК України не передбачають, що розмір збитків у справі про відшкодування шкоди внаслідок залиття квартири може підтверджуватися виключно висновком експерта, обмежень у засобах доказування для сторін не встановлено. Завдана матеріальна шкода (збитки) власнику майна може бути визначена як оцінювачем, так і експертом. Збитки та розмір відшкодування можуть бути визначені на підставі звіту про оцінку майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності з урахуванням встановлених положеннями (національними стандартами) вимог. 
При складанні звіту від 18 вересня 2023 року суб`єктом оціночної діяльності здійснено обстеження квартири, та його висновки ґрунтувались саме на цих даних, а не на самому по собі акті технічного обстеження від 05 вересня 2023 року.
Порушень суб`єктом оцінювання обов`язків щодо дотримання під час здійснення оціночної діяльності вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та нормативно-правових актів з оцінки майна при складанні звіту від 18 вересня 2023 року не встановлено.
Доказів на спростування зазначеного звіту та розміру збитків відповідачами не надано, з відповідними клопотаннями про призначення експертизи вони не звертались, рецензування звіту не замовляли.
Розмір витрат позивача на складання зазначеного звіту в сумі 4500,00 грн також підтверджується матеріалами справи і ця сума відноситься до збитків, оскільки такі витрати перебувають у причинному зв`язку із залиттям.
Посилання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на добровільне відшкодування ОСОБА_1 шкоди в сумі 400 доларів США будь-якими доказами також не підтверджуються. 
Таким чином, враховуючи, що відповідачами визнається факт залиття квартири позивача з їхньої вини, та наданими доказами підтверджено завдання йому майнових збитків на суму 63 321,00 грн і 4500,00 грн, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову. 
На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування оскаржуваного рішення суду із ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.
Частиною 13 статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки позов та апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на його користь підлягає стягненню судовий збір за подання позову в розмірі 1073,60 грн та апеляційної скарги в розмірі 1610,40 грн, а всього 2684,00 грн, по 1342 грн з кожного. Натомість судові витрати відповідачів на правничу допомогу відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 про проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін залишити без задоволення.
Апеляційну скаргуОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3  про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_11 ), ОСОБА_3  (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_11 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_10 ) 63 321,00 (шістдесят три тисячі триста двадцять одну) грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, та 4500,00 (чотири тисячі п`ятсот) грн витрат на складання звіту про незалежну оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику нерухомого майна, а всього 67 821,00 (шістдесят сім тисяч вісімсот двадцять одну) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_11 ), ОСОБА_3  (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_11 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_10 ) судовий збір за подання позову в розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. та апеляційної скарги в розмірі 1610,40 (одна тисяча шістсот десять) грн 40 коп., а всього 2684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн, по 1342,00 (одній тисячі триста сорок дві) грн з кожного.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складено 16 жовтня 2024 року.

Головуючий                                                         Ю.М. Мальований 

Судді                                                                 О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова