РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2024 року 
м. Рівне

Справа № 562/985/24
Провадження № 22-ц/4815/1087/24

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:  

судді-доповідача - Шимківа С.С.,
суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В., 

учасники справи:
позивач          – ОСОБА_1 
відповідач         – ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Януль-Сидорчук Христиною Вікторівною на заочне рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 червня 2024 року (ухвалене у складі судді Кушніра О.Г.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,  

в с т а н о в и в :

        У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.
       Позовну заяву обґрунтовано тим, що 27 жовтня 2002 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, який розірвано 28 вересня 2023 року.
       Від шлюбу сторони мають доньку – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
       Заочним рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2023 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 04.08.2023 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років.
       На даний час він проходить службу в лавах Збройних Сил України.
02 грудня 2023 року між ним та ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) зареєстровано шлюб.
У його дружини є двоє неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Дружина та її неповнолітні діти проживають разом із ним та перебувають на його утриманні.
Батько ОСОБА_8 та ОСОБА_9 – ОСОБА_10 будь-якої допомоги на утримання дітей не надає, аліментів не сплачує.
Його матеріальне і сімейне становище після ухвалення заочного рішення про стягнення з нього аліментів погіршилося, не дозволяє створити належні умови утримання та всебічного розвитку для його сім`ї. 
Судом не було враховано, що його дочка навчається у Київському національному університеті технологій та дизайну на заочній формі навчання у дистанційному форматі, не несе жодних витрат на проїзд, проживання, харчування, підручники, канцелярське приладдя.
Окрім того, йому відомо, що вона переїхала проживати до Республіки Чехія. За новим місцем проживання працевлаштована, отримує стабільний дохід. Самостійно себе забезпечує.
Стягувані з нього аліменти фактично використовуються відповідачем для забезпечення власних соціальних потреб.
Просив ухвалити рішення, котрим зменшити розмір аліментів, визначений заочним рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2023 року та стягувати їх у розмірі 1/8 частки від його заробітку (доходу) щомісячно на період її навчання та до досягнення нею двадцяти трьох років.
Заочним рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 червня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовлено.
Рішення суду обґрунтовано тим, що позивач належних та допустимих, у розумінні ст.77-78 ЦПК України, доказів суттєвого погіршення свого матеріального становища, через що він немає змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, не надав, зводячи свої позовні вимоги лише до наявності на його утриманні дружини та її неповнолітніх дітей, що є помилковим.
Крім того, переконливих доказів на підтвердження обставин працевлаштування та отримання ОСОБА_3 будь-яких доходів позивачем не надано, а обставини неодноразового перетину нею кордону існували на час винесення заочного рішення суду від 27 вересня 2023 року, з яким позивач погодився і не звертався з відповідними заявами про його перегляд.
Суд враховує, що визначений судовим рішенням розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, позивач є працездатною особою, отримує дохід та має можливість заробляти на життя своєю працею, а зменшення розміру стягнутих аліментів за встановлених обставин справи негативно вплине на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам. 
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позивач свої позовні вимоги не довів, а тому в задоволені позову слід відмовити.
Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Януль-Сидорчук Х.В. оскаржив його в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні їх розміру.
Судом першої інстанції не враховано зміну його сімейного стану та того, що в його дружини є двоє неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні.
У ході розгляду вказаної справи його дружиною приховано той факт, що з нього стягуються аліменти на утримання їхньої меншої дитини – ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 згідно судового наказу Здолбунівського районного суду № 562/2026/21 від 06 вересня 2021 року.
Також судом не враховано, що ОСОБА_3 на даний час навчається на заочній формі навчання у дистанційному форматі та не несе жодних витрат на проїзд, проживання, харчування, підручники, канцелярське приладдя.
При цьому вказує, що згідно відкритої публічної інформації із сайту Київського університету технології та дизайну вартість заочного навчання за спеціальністю "маркетинг" у рік становить 15000 грн. (1250 грн. у місяць).
Окрім того, вона переїхала проживати до Республіки Чехія, де працевлаштована та отримує стабільний дохід.
Стягувана значна сума аліментів на повнолітню дочку не дозволяє створити належні умови утримання та всебічного розвитку для його сім`ї. 
Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/8 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, на період її навчання та до досягнення нею 23 років.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлено, що позивач перебував у шлюбі з відповідачем, який згодом було розірвано та від якого у них народилися діти, зокрема, донька – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Із відповіді Київського національного університету технологій та дизайну від 19.02.2024 року на адвокатський запит вбачається, що ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) навчається в Університеті на 2-му курсі, факультеті управління та бізнесу-дизайну (бакалаврський) рівень вищої освіти на заочній формі навчання за контрактом, стипендії не отримує та не відноситься до пільгової категорії студентів.
Згідно відкритої публічної інформації, розміщеної на сайті Київського університету технологій та дизайну, вартість заочного навчання на факультеті управління та бізнесу-дизайну (за 2024 рік) становить 18000,00 грн. 
Окрім того встановлено, що позивач також сплачує аліменти на утримання спільної з відповідачем доньки – ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно судового наказу Здолбунівського районного суду № 562/2026/21 від 06 вересня 2021 року. 
Із матеріалів справи вбачається, що 02 грудня 2023 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_12 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане 02.12.2023 року).
ОСОБА_12 являється матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується повторними свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 від 24.07.2020 року.
ОСОБА_4 (попереднє прізвище ОСОБА_5 ) зареєстрована та проживає разом зі своїми дітьми за однією адресою з позивачем (довідка Корнинської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 14.03.2024 року). 
Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).
Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
При цьому Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків.
У частині першій ст. 192 СК України  передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Тобто ця норма закону вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути змінений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та за наявності правових підстав. При цьому право застосування норми закону належить суду.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечує щодо необхідності з його сторони сплачувати аліменти на утримання його дочки у зв`язку з навчанням, проте просить зменшити їх розмір до 1/8 частки від його заробітку.
Ураховуючи усі вищевикладені обставини та той факт, що донька позивача є повнолітньою, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що позивач спроможний надавати таку матеріальну допомогу, а також, приймаючи до уваги те, що він сплачує аліменти на утримання ще однієї неповнолітньої дитини, колегія суддів вважає, що аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно будуть достатніми для належного утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, відповідатиме реаліям сьогодення та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 не потребує матеріальної допомоги, працює за кордоном та перебуває на повному фінансовому забезпеченні за рахунок власних коштів апеляційний суд відхиляє, оскільки вважає їх необгрунтованими.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування заочного рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 червня 2024 року.
Керуючись ст.ст. 199, 200-201 СК України, ст.ст. 367, 374, 376, 382-384 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником – адвокатом Януль-Сидорчук Христиною Вікторівною задовольнити частково.
Заочне рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 25 червня 2024 року скасувати. 
Позов задовольнити частково, зменшити розмір аліментів, визначений заочним рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 27 вересня 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/4 частини усіх видів його заробітку до 1/6 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, на період її навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач                                                Шимків С.С.

Судді:                                                                Ковальчук Н.М.
                                                               
Хилевич С.В.