ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 р. 	Справа № 585/1880/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Мінаєвої О.М. ,  Калиновського В.А. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Сумській області на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15.08.2024, головуючий суддя І інстанції: Євтюшенкова В.І., вул. Соборна, 12, м. Ромни, Роменський, Сумська, 42000, повний текст складено 15.08.24  по справі № 585/1880/24
за позовом     ОСОБА_1  
до   Головного управління Національної поліції в Сумській області           
про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, інспектора Роменського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Мироненка Романа Олександровича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15.08.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 , до Головного управління Національної поліції в Сумській області, інспектора Роменського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області Мироненка Романа Олександровича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - залишено без розгляду.
Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Сумській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати: сплачений судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.
Відповідач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу в цій частині та відмовити у стягненні судових витрат.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, справи щодо оскарження постанови про адміністративне стягнення відносяться до категорії справ незна чної складності. Предмет спору в даній справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складання процесуальних документів не є значним.
На переконання апелянта, даний спір не потребує глибокого правового аналізу й дослідження, а відтак і значних часових затрат; щодо його вирішення існує уже стала судова практика. Так, пошук судової практики, підготовка матеріалів та написання позовної заяви адвокатом не потребував великих затрат часу та проведення аналізу доказової бази, а тому сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. є необґрунтованою та завищено.
Позивач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначає, що ухвала Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15.08.2024 року у справі №585/1880/24 є обґрунтованою, вмотивованою і законною та відповідає вимогам ст.ст. 2, 242, 248 КАС України, а апеляційна скарга відповідача - Головного управління національної поліції у Сумській області - безпідставною та необгрунтованою, а тому її слід залишити без задоволення.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 5 ст. 240 КАС України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.
Згідно з частиною 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 2 статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України "Про судовий збір".
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;
3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з положеннями ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч. 6 ст. 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 135 КАС України).
Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Тобто суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями дійсності та співмірності необхідних і достатніх витрат, а також розумності їх розміру.
Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.
На підтвердження понесення позивачем судових витрат: суми сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, позивачем долучено квитанцію про сплату судового збору у розмірі 605,60 грн. (а.с.26) та квитанцію про оплату витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. (а.с.27).
Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи ордер на надання правничої допомоги та договір про надання правничих послуг від 20.04.2024 року.
Так, за умовами договору п. 4.1 за надання юридичної допомоги клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар у розмірі визначеному за взаємним погодженням сторін з розрахунку 800 гривень за одну годину роботи в сумі 4000 гривень і погоджений строк до 24.04.2024 року.
Надані документи дозволяють встановити зміст наданих послуг та їх вартість.
Відповідно до п. 4 ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Позивач звернувся до суду з позовом 23 квітня 2024 року.
Оскаржувана ним постанова була скасована начальником САП Роменського РВП ГУНП в Сумській області 26.04.2024 (а.с.48-51), у зв`язку з чим представником позивача і була подана заява про залишення позову без розгляду.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з урахуванням вищезазначених норм законодавства, судові витрати на користь позивача підлягають стягненню з Головного управління Національної поліції в Сумській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення без розгляду позову та стягнення з Головного управління Національної поліції в Сумській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судових витрат, а саме сплаченого судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн.
Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано залишив адміністративний позов без розгляду та стягнув судові витрати з відповідача.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Колегія суддів вважає, що ухвала Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15.08.2024 року по справі № 585/1880/24 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області - залишити без задоволення.
Ухвалу  Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15.08.2024 по справі № 585/1880/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.М. Мінаєва    В.А. Калиновський