Справа № 161/13756/24  Провадження №33/802/633/24 	Головуючий у 1 інстанції:Шестернін В. Д. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2024 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Таровської А.А., захисника – адвоката Деркача Д.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 серпня 2024 року, 
В С Т А Н О В И В 
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 16 липня 2024 року о 07 год. 58 хв. на вул. Чорновола 2В у м. Луцьку, Волинської області керував транспортним засобом марки «Ford Fiesta» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі – ПДР). 
Не погоджуючись із постановою судді першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій вказує на її необґрунтованість через неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для правильного вирішення даної справи. Вказує, що судом безпідставно та без належного обґрунтування відмовлено в задоволенні його клопотання про виклик та допит свідків, а також у витребуванні доказів та додаткових матеріалів чим порушено вимоги ст. 268 КУпАП. У зв`язку із цим, просить постанову судді Луцького міськрайонного суду від 19 серпня 2024 року скасувати, а провадження по даній справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника – адвоката Деркача Д.В. та матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу такого висновку.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом було дотримано. 
Згідно із п. 2.9 а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення зазначеного пункту Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП.
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Іструкції). 
У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення,  проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Так факт вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 102310 від 16 липня 2024 року, за змістом якого перший керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння; актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 08 червня 2024 року, у якому зафіксовано виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; роздруківкою результату тесту газоаналізатора «Alcotestr Drager 7510» від 16 липня 2024 року із результатом – 0, 71 ‰;довідкою УПП у Волинській області від 04 січня 2024 року про отримання ОСОБА_1 , за місцем проживання, посвідчення водія на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_2 від 28 червня 2016 року (категорія В), відеозаписом з нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліцейського який,з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним, допустимим та достатнім доказами вини ОСОБА_1 .
Сукупність зазначених доказів, цілком обґрунтовано взята до уваги судом, і протилежного, при перевірці доводів апеляційної скарги, не установлено. 
Основні доводи незгоди із постановою судді, ОСОБА_1 пов`язує із позбавленням його процесуального права доказування, при судовому розгляді даної справи, через відмову у задоволенні заявленого ним клопотання про виклик до суду та допит свідків, а також про витребування відповідних письмових доказів. 
Відмовляючи у задоволенні таких його клопотань, судом з достатнім та належним обґрунтуванням зазначено про те, що обставиною, яка підлягає доказуванню, у межах розглядуваних адміністративних матеріалів, є факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, а не факт вживання чи не вживання ним алкогольних напоїв, в день вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і допустимим джерелом доказів, у підтвердження даного факту, є не показання іншої особи, допитаної в якості свідка, а результати огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, підстав вважати які некоректними, у суду не було. Окрім того, за результатами проходження ним огляду, на місці зупинки транспортного засобу під його керуванням, ОСОБА_1 незгоди із показником тесту у 0, 71 ‰ не висловлював, натомість, погодившись із таким результатом, що стверджується його особистим на роздруківці чеку підписом, у працівників поліції сертифікатів відповідності приладу «Alcotestr Drager 7510», свідоцтва про перевірку робочого стану та Інструкції з його експлуатації, не вимагав. 
З аналогічних мотивів, не убачається підстав для задоволення заявленого ОСОБА_1 клопотання і у апеляційному суді. 
Сукупність досліджених та правильно оцінених судом доказів у даній справі підтверджує факт проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння останнього на місці зупинки транспортного засобу під його керуванням, у чіткій відповідності до вимог чинного законодавства, тому не дає підстав для визнання його результатів – недійсними.
Отже, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є правильно установлений поліцейськими та підтверджений судом.
Наведене у своїй сукупності, свідчить про правильність висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення, суд першої інстанції врахував фактичні обставини вчиненого та обґрунтовано застосував безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Ураховуючи вищезазначене та зібрані у справі докази, яким суд першої інстанції дав правильну правову оцінку, доходжу висновку про законність оскаржуваної постанови судді від 19 серпня 2024 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП та відсутність підстав для задоволення поданої ним апеляційної скарги, з наведених у ній мотивів
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, 
                                П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 серпня 2024 року щодо нього - без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: