ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/10517/24 Справа № 196/519/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Костюков Д. Г. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Макарова М.О., Свистунової О.В. 
розглянувши в порядку спрощеного  провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2024 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “АРКС” до ОСОБА_1 , третя особа Приватне акціонерне товариство “Страхова Група “ТАС” про відшкодування збитків,-

В С Т А Н О В И Л А:

       У квітні 2024 року ПрАТ “СК “АРКС” звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ПрАТ “Страхова Група “ТАС” про відшкодування збитків.
       В обґрунтування позовних вимог ПрАТ “СК “АРКС” послалися на те, що 26 липня 2019 року між ПрАТ “СК “АРКС” та ТЗОВ “ЗАЛТЕХ УКРАЇНА” було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №210694а9згфа, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом: Scoda державний номер НОМЕР_1 , та відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування. 27 травня 2020 року сталася ДТП за участю транспортного засобу Scoda державний номер НОМЕР_1 та транспортного засобу ВАЗ 21063 державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , якого відповідно до постанови Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2020 року у справі №196/738/20 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. До АТ “СК “АРКС” із заявою про настання страхового випадку звернулась потерпіла особа та АТ “СК “АРКС” здійснила виплату страхового відшкодування згідно страхового акту №ARX2571412 у розмірі 49 995 грн. 19 коп. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ 21063 державний номер НОМЕР_2 на момент ДТП була застрахована в АТ “СГ “ТАС” (ПРИВАТНЕ) згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/6775405. АТ “СГ “ТАС” (ПРИВАТНЕ) здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 35 354 грн. 56 коп. Таким чином, невідшкодованою частиною збитку залишається сума в розмірі 14 640 грн. 63 коп. (49 995 грн. 19 коп. – 35 354 грн. 56 коп.). На підставі викладеного ПрАТ “СК “АРКС” просили суд стягнути з ОСОБА_1 завдані збитки у розмірі 14 640 грн. 63 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн.
Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2024 року задоволено позовні вимоги ПрАТ “СК “АРКС”. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ “СК “АРКС” невідшкодовану суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 14 640 грн. 63 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ “СК “АРКС” витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн.
В апеляційній скарзі   ОСОБА_1  просить рішення суду від 11 вересня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПрАТ “СК “АРКС”,  посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
       Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно приписів ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги ціну позову, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України “Про страхування” договір страхування – це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
       Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
       Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України “Про страхування” страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.
       Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування – страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.
       У ч. 1 ст. 25 Закону України “Про страхування” визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
       Згідно зі ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.
       Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України “Про страхування”, відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
       Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.
       До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.
       Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.
       Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.
       Основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, й зміна в ньому кредитора. Натомість регрес – право відповідальної особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким відповідальна особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим і виникло нове – пов`язане саме з регресною вимогою.
       Завдання майнової шкоди страхувальнику слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором майнового страхування, в якому кредитором є страхувальник, а боржником – страховик.
       Деліктне зобов`язання – первісне, основне зобов`язання, підставою виникнення якого є завдання шкоди. Одержання страхувальником повного відшкодування збитків від особи, яка їх завдала, припиняє деліктне зобов`язання, що тягне за собою припинення обов`язку страховика здійснити страхову виплату (п. 4 ч. 1 ст. 991 ЦК України), але не навпаки.
       Виплата страховиком страхувальнику страхового відшкодування є обов`язком страховика за договором (ст. 988 ЦК України). Така виплата не припиняє деліктного зобов`язання і не може вважатися відшкодуванням шкоди потерпілому в цьому зобов`язанні, оскільки страховик у правовідносинах добровільного майнового страхування не є боржником у деліктному зобов`язанні. Тобто заподіювач шкоди залишається зобов`язаним відшкодувати завдану ним шкоду незалежно від того, чи звертався до нього з відповідною вимогою сам потерпілий, чи страховик після виплати потерпілому відшкодування за договором майнового страхування.
Згідно із частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
       Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
       Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. 
       У справі встановлено, 26 липня 2019 року ПрАТ “СК “АРКС” та ТЗОВ “ЗАЛТЕХ УКРАЇНА” уклали договір добровільного страхування наземного транспорту №210694а9згфа щодо забезпеченого транспортного засобу марки SKODA RAPID державний номер НОМЕР_1 . Строк дії договору по 06 серпня 2020 року (а.с.7-14).
       З постанови Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2020 року вбачається, 27 травня 2020 року близько 12 год. 40 хв. 113 км + 800 м а/д Дніпро-Решетилівка водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ-21063 державний номер НОМЕР_2 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем SKODA RAPID державний номер НОМЕР_1 , який зупинився попереду, чим порушив вимоги п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.16-18).
       Постановою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.18).
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
       Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, застрахованому транспортному засобу завдано механічних пошкоджень. Відповідно до чого страхувальник зазнав матеріального збитку.
       Також, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ВАЗ 21063 державний номер  НОМЕР_2  на момент ДТП відповідача  ОСОБА_1 , була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності серії АО №006775405, виданого АТ “СГ “ТАС” (а.с.35).
       27 травня 2020 року потерпілий від дорожньо-транспортної пригоди ТЗОВ “ЗАЛТЕХ Україна” звернулося до страховика ПрАТ “СК “АРКС” із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с.19-20).
       Із страхового акту №ARX2571412 від 05 червня 2020 року вбачається, страховиком ПрАТ “СК “АРКС” прийнято рішення про визнання вказаної події страховим випадком та виплату страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту №210694а9згфа від 26 липня 2019 року в розмірі 49 995 грн. 19 коп. (а.с.31-33).
       ПрАТ “СК “АРКС” шляхом перерахування безготівкових коштів сплатило на рахунок ТОВ “Автоцентр Прага Авто на Кільцевій” страхове відшкодування в сумі 49995 грн. 19 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 676155 від 09 червня 2020 року (а.с.34).
       Оскільки позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування, а цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 , винуватця у ДТП, була застрахована, позивач звернувся до АТ “СГ “ТАС” із заявою про стягнення заборгованості в порядку регресу (а.с.36).
       АТ “СГ “ТАС” здійснило відшкодування ПрАТ “СК “АРКС” в сумі 35 354 грн. 56 коп., згідно з платіжним дорученням №116310 від 07 серпня 2020 року (а.с.38).
       Таким чином, різниця між сумою страхового відшкодування (49 995 грн. 19 коп.) та страховою виплатою (35 354 грн. 56 коп.) становить 14 640 грн. 63 коп.
       У цій справі після виплати страхувальником страхового відшкодування потерпілому за договором та поверненням цьому страхувальнику частково суми відшкодованого страхового відшкодування страхувальником, де була застрахована цивільно-правова відповідальність винної особи  ОСОБА_1 відбувся перехід від страхувальника до позивача прав кредитора до особи, відповідальної за завдані збитки (суброгація). 
       Сплативши страхове відшкодування, ПрАТ “СК “АРКС” набуло право вимоги до власника транспортного засобу, винного у ДТП.
       01 листопада 2023 року ПрАТ “СК “АРКС” з метою досудового врегулювання спору направив відповідачу ОСОБА_1 на адресу проживання, претензію з вимогою сплатити страхове відшкодування у розмірі 14 640 грн. 63 коп. (а.с.37).
       Однак вказана вимога відповідачем ОСОБА_1 виконана не була, невідшкодованої залишилася сума виплаченого страхового відшкодування в розмірі 14 640 грн. 63 коп. 
За таких обставин, враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ПрАТ “СК “АРКС” до ОСОБА_1 , третя особа ПрАТ “Страхова Група “ТАС” про відшкодування збитків.
Доводи апеляційної скарги про безпідставність та недоведеність позовних вимог є необґрунтованими.
Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.
       Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.        
       На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  — залишити без задоволення.
Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2024 року — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 12 грудня 2024 року.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко 

Судді  М.О.Макаров

О.В.Свистунова