ПОСТАНОВА 
Іменем України

10 грудня 2024 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 401/3901/23
провадження № 22-ц/4809/1560/24 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
       Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Письменного О.А.,
за участі секретаря судового засідання Гончар О.В.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 серпня 2024 року у складі судді Іващенко В.М.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів, одержаних у зв`язку з виконанням доручення.
В обґрунтування позову представник позивача адвокат Середа Д.А. зазначав, що що 19 жовтня 2012 року уповноважив свою матір ОСОБА_2 та брата ОСОБА_3 діяти від імені ОСОБА_1 з досить широким колом повноважень, про що було складена відповідна довіреність, посвідчена нотаріально зі строком дії до 19 жовтня 2022 року. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання військового обов`язку загинув ОСОБА_4 , який є сином позивача. Відповідно до Порядку надання одноразової матеріальної допомоги на період дії воєнного стану, що діє на території Кіровоградської області, членам сімей загиблих надається одноразова матеріальна допомога в розмірі 30 000 гривень.
Навесні 2023 року позивач дізнався, що ОСОБА_2 отримала згадану допомогу від імені ОСОБА_1 , але при цьому не повідомила його про це, так як і не передала йому відповідні кошти. ОСОБА_2 повідомила, що дані кошти були витрачені на поховання ОСОБА_4 , хоча жодних вказівок про розпорядження коштами ОСОБА_1 не давав, оскільки йому взагалі не було відомо про факт отримання згаданої допомоги. 
Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з відповідачки 30000 гривень отриманої матеріальної допомоги, інфляційні втрати 2730, 26 гривень, три відсотки річних 1018,36 гривень та судові витрати і витрати на правничу допомогу.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 серпня 2024 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 30000 грн одноразової матеріальної допомоги у разі загибелі військовослужбовця, отриманої на підставі доручення в Управлінні соціального захисту населення Світловодської міської ради Кіровоградської області; 2730 грн. 26 коп інфляційних втрат та три відсотки річних в сумі 1018 грн 36 коп.
Також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1073 грн 60 коп та витрати на правничу допомогу в розмірі 8000 грн.
Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги
Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати його та ухвалити нове, яким відмовити в задоволені позову.
В апеляційній скарзі представник відповідача адвокат Баранчук Ю.В. зазначав, що  ОСОБА_2 в серпні 2022 року за дорученням позивача отримала одноразову матеріальну допомогу, яка була призначена внаслідок загибелі сина позивача та її онука військовослужбовця ОСОБА_4 , у розмірі 30000 гривень. Оскільки батьки загиблого ОСОБА_5 самоусунулися від участі у його похованні та супутніх витратах, то саме ОСОБА_2 спільно із співмешканкою загиблого ОСОБА_6 приймали безпосередню участь у організації поховання, поминальних обідів і т.д., витрачаючи при цьому власні кошти.
ОСОБА_2 отримавши кошти від держави в сумі 30000 гривень, передала їх ОСОБА_6 в рахунок компенсації витрат на поховання ОСОБА_7 .
Звертав увагу суду, що твердження сторони позивача, про те, що поховання ОСОБА_4 відбувалося за рахунок громади міста та побратимів загиблого, нічим не підтверджені.
Відповідач, передаючи громадянці ОСОБА_6 отримані в Управлінні соціального захисту населення Світловодської міської ради Кіровоградської області грошові кошти в сумі 30 000 грн., діяла саме в інтересах ОСОБА_1 , так як повернула частину витрат пов?язаних з організацією поховання його сина ОСОБА_4 .
Зауважив, що вказаною довіреністю позивачем уповноважено ОСОБА_2 розпоряджатися всім нерухомим та рухомим майном, з правом відчуження, з визначенням умов за їх розсудом, а також вчинення будь-яких дій щодо належного довірителю майна, а тому не можна вважати, що діями або бездіяльністю відповідача внаслідок неповернення грошових коштів порушено права та інтереси ОСОБА_1 .
Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_8 зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу та є безпідставними.
Просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення, а також стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу. 
Судом першої інстанції встановлено такі обставини
Довіреністю від 19 жовтня 2012 року, що посвідчена нотаріально, ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 бути його представниками, із значним колом повноважень, з питань розпорядження нерухомим та рухомим майном (а.с.7-8).
Батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9).
ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання військових обов`язків внаслідок ракетного обстрілу, що підтверджується свідоцтвом про смерть та сповіщенням начальника Олександрійського РТЦК (а.с.10, 11).
Відповідно до листа управління соціального захисту населення Світловодської міської ради від 03.10.2023 року, ОСОБА_2 в серпні місяці 2022 року за дорученням від ОСОБА_1 отримала одноразову матеріальну допомогу у разі загибелі військовослужбовця у розмірі 30000 гривень (а.с.12-14).
На підтвердження витрат пов`язаних з похованням ОСОБА_4 , від відповідача до суду надано та досліджено в судовому засідання товарні чеки від 18 квітня, 23 квітня, 23 травня 2022 року, 15 квітня 2023 року про вартість поминальних обідів на загальну суму 52250 гривень (а.с.60).
Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судовому засіданні підтвердили той факт, що в організації поховання ОСОБА_4 приймали участь ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та інші особи, їм відомо, що ОСОБА_2 отримувала кошти від управління соціального захисту населення, які були передані ОСОБА_6 як компенсація за проведення поминальних процедур, пов`язаних з похованням ОСОБА_4 .
Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення         
В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача ОСОБА_8 заперечив проти апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін. 
Відповідач та її представник, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи в судове засіданння апеляційного суду не з?явилися. Представник відповідача, який заявив клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, не під?єднався до відеоконференції, тому судове засідання здійснювалось без участі представника відповідача.   ОСОБА_13 був попереджений про те, що ризики технічної неможливості участі у відеоконференції несе учасник справи, який подав відповідну заяву.
Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.
За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в  постановах Верховного Суду.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і  заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позов, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_2 протиправно розпорядилася коштами, отриманими нею в управлінні соціального захисту населення Світловодської міської ради як одноразову матеріальну допомогу у разі загибелі військовослужбовця у розмірі 30000 гривень, не отримавши від ОСОБА_1 розпорядження на передачу коштів третім особам.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду враховуючи наступне.
Згідно частини першоїстатті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Як убачається з матеріалів справи, 19 жовтня 2012 року ОСОБА_1 видав довіреність на ім`я своєї матері - ОСОБА_2 , якою уповноважив ОСОБА_2 бути його представником у всіх органах з усіма необхідними повноваженнями з питань розпорядження всім його нерухомим та рухомим майном з правом відчуження, а також вчинення будь яких дій щодо належного йому майна, визначаючи в усіх випадках суми, терміни та інші умови на власний розсуд, одержувати належне йому майно, укладати всі дозволені законом угоди цивільно – правового характеру тощо, а також вчиняти всі інші юридично значимі дії, пов`язані з наданою ним довіреністю.
Довіреність видана строком на десять років та дійсна до 19 жовтня 2022 року з правом передовіри іншим особам (а.с. 7,8).
У серпні 2022 року Управлінням соціального захисту населення Світловодської міської ради у звязку з загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_1 військовослужбовця ОСОБА_4 , його бабі - ОСОБА_2 , на підставі зазначеної довіреності від 19 жовтня 2012 року від імені ОСОБА_1 , було виплачено одноразову матеріальну допомогу у розмірі 30000 грн.
В судовому засіданні суду першої інстанції відповідач ОСОБА_2 пояснила, що одержані нею кошти у розмірі 30000 грн були витрачені на потреби пов`язані з похованням онука ОСОБА_4 , на підтвердження чого нею надано товарні чеки від 18 квітня, 23 квітня, 23 травня 2022 року, 15 квітня 2023 року про вартість поминальних обідів на загальну суму 52250 грн (а.с.60).
Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в судовому засіданні підтвердили той факт, що в організації поховання ОСОБА_4 приймали участь ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та інші особи, їм відомо, що ОСОБА_2 отримувала кошти від управління соціального захисту населення, які були передані ОСОБА_6 як компенсація за проведення поминальних процедур, пов`язаних з похованням ОСОБА_4 .
За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Відповідно до частин першої та другої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Згідно з частиною першою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.
Відповідно до частин першої та третьої статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
Представництво характеризується такими ознаками: цивільні права та обов`язки належать одній особі, а здійснюються безпосередньо іншою; представник вчиняє певні юридичні дії (вчинення виключно фактичних (не юридичних) дій представництвом не охоплюється); представник діє не від свого імені, а від імені іншої особи; представник діє виключно в межах наданих йому повноважень; правові наслідки настають не для представника, а для особи, яку він представляє.
Згідно з частинами першою, третьою статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. 
Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.
Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.
Відповідно до статті 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.
У договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними (стаття 1003 ЦК України).
Довіреність та договір доручення є одними з основних документів, які посвідчують права представників під час вчинення ними певних дій. Так, довіреність видається для представництва перед третіми особами, а договір доручення передбачає обов`язок вчинення повіреним певних юридичних дій від імені та коштом довірителя.
Довіреність видається однією особою, тобто довірителем іншій особі (представнику), тому видача довіреності є одностороннім правочином, вона підписується тільки довірителем, а договір доручення - довірителем і повіреним.
Юридична сила довіреності не залежить від отримання згоди на її видачу з боку представника. Повноваження виникає незалежно від згоди останнього, а правильно оформлена довіреність дійсна у будь-якому разі, тому що повноваження, яке виникає у представника, не зачіпає його майнових або особистих немайнових прав. Інша річ, що здійснення цього повноваження залежить від представника, бо він сам вирішує, чи використати довіреність для здійснення діяльності на користь іншої особи (довірителя), чи відмовитися від неї.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частинами першою, третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Встановивши обставини справи, здійснивши системний аналіз правових норм, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим з огляду на те, що довіреність від 19 жовтня 2012 року не містить обов`язку ОСОБА_2 передавати грошові кошти, в тому числі отримані від Управління соціального захисту населення Світловодської міської ради, на вимогу ОСОБА_1 , а навпаки, її уповноважено розпоряджатися будь яким майном довірителя на власний розсуд, тобто за змістом довіреності ОСОБА_1 уповноважив відповідача (надав право) на здійснення певних юридичних дій без покладення на неї будь-яких обов`язків, у зв`язку з чим не можна вважати, що діями чи бездіяльністю ОСОБА_2 внаслідок відмови повернути грошові кошти в розмірі 30000 грн, які були витрачені нею на потреби пов`язані з похованням внука - ОСОБА_4 , який є сином довірителя, були порушені права та інтереси ОСОБА_1 .
Зазначений висновок відповідає правовій позиції, висловленій у постанові Верховного Суду від 17 березня 2021 року у справі № 360/1742/18 (провадження № 61-16849св19).
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_14 про стягнення коштів, одержаних у зв`язку з виконанням довіреності.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно з частиною 1 цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.
Враховуючи наслідки розгляду справи та вимоги ст. 141 ЦПК України, сплачений відповідачем при подачі апеляційної скарги судовий збір у розмірі 1610 грн. 40 коп. підлягає компенсації за рахунок позивача.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 20 серпня 2024 року скасувати. 
Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, одержаних у зв`язку з виконанням доручення - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1610 грн. 40 коп. в рахунок компенсації сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 10 грудня 2024 року.

Головуючий суддя                                                                 А.М. Головань

Судді                                                                                         О.Л. Дуковський

                                                                                       О.А. Письменний