Справа № 465/8904/23                         Головуючий у 1 інстанції: Мигаль Г. П. 
Провадження № 22-ц/811/1938/24                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        05 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.
за участю секретаря: Чижа Л.М.
з участю: ОСОБА_1 та його представника – ОСОБА_2 ,
представника ОСОБА_3 – ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 03 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участю третьої особи: Франківської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування про визнання батьківства та зобов`язання внести зміни до актового запису про народження дитини, 
ВСТАНОВИЛА:
07.11.2023 ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, за участю третьої особи: Франківської районної адміністрації Львівської міської ради як органу опіки та піклування про визнання батьківства та зобов`язання внести зміни до актового запису про народження дитини.
Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав клопотання про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи. Зазначає, що 20.10.2023 ОСОБА_3 звернувся до медичного центру "Мати і дитина" для проведення генотипоскопічного експертного дослідження на предмет встановлення його біологічного батьківства відносно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно результатів молекулярно-генетичного дослідження від 26.10.2023 вірогідність біологічного батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_5 складає 99,99999999 %. Враховуючи, що відповідач ставить питання про визнання недопустимим результатів молекулярно-генетичного дослідження від 26.10.2023, для з?ясування обставин, що мають значення для справи, з метою підтвердження або спростування факту батьківства ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_5 виникла необхідність у проведенні судової молекулярно-генетичної експертизи на предмет встановлення батьківства.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 03 червня 2024 року клопотання представника позивача про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи - задоволено.
Призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського Науково-Дослідного експертного криміналістичного центру МВС України (79040, м. Львів, вул. Конюшинна, 24).
На вирішення експерту поставлено питання:
1. Чи може бути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?
2. Яка ймовірність того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є біологічним батьком дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?
Для відібрання біологічних зразків зобов`язано явку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за викликом експерта.
Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову від дачі висновку, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України.
Витрати на проведення експертизи покладено на ОСОБА_3 .
Копію ухвали скеровано сторонам для відома.
Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.
Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що в судовому засіданні 03.06.2024 представник позивача - ОСОБА_4 подав клопотання про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи. Однак представник позивача не подав клопотання про поновлення процесуального строку для звернення до суду з наведеними клопотаннями. Вказує, що суд не врахував, що сторона позивача могла використати для експертного дослідження матеріали, на підставі яких було проведено аутсорсне дослідження медичної лабораторії ТОВ «СІ EC ДІ ЛАБ», оскільки вони приєднані, як доказ до матеріалів справи. Крім того, цивільним процесуальним кодексом України на учасників процесу покладається обов`язок спочатку самостійно вжити заходи для надання експертного висновку і лише у разі відсутності такої можливості, сторона звертається з клопотанням про призначення експертизи до суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Відтак в суду не було підстав для задоволення клопотання представника позивача про призначення експертизи.
Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представника – ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, просили ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Представник ОСОБА_3 – ОСОБА_4 просив ухвалу суду залишити без змін, а скаргу без задоволення. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду таким вимогам відповідає.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (ст. 1 Закону України «Про судову експертизу»).
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» (Заява № 61679/00) від 01.06.2006 зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.
Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
За змістом частин другої, третьої статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних в експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
З матеріалів справи вбачається, що між сторонами у справі виник спір щодо визнання батьківства та зобов`язання внести зміни до актового запису про народження дитини.
Позиція позивача зводиться до того, що 20.10.2023 ОСОБА_3 звернувся до медичної лабораторії ТОВ «СІ ЕС ДІ ЛАБ» для проведення молекулярно-генетичного дослідження на предмет встановлення його біологічного батьківства відносно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно результатів молекулярно-генетичного дослідження від 26.10.2023 вірогідність біологічного батьківства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_5 складає 99,99999999 %. 
Відповідач, у свою чергу зазначає, що дане аутсорсне дослідження не може вважатися висновком судової експертизи в розумінні процесуального законодавства, оскільки не містить вказівки на те, що його підготовлено судовим експертом та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність. Відтак просив визнати недопустимим доказом результати молекулярно-генетичного дослідження від 26.10.2023.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення клопотання представника ОСОБА_3 – ОСОБА_4 про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи, оскільки для об`єктивного розгляду необхідно повно та всебічно з`ясувати обставини справи, а саме підтвердження або спростування факту батьківства ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_5 .
Крім того, клопотання про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи було подано представником позивача у підготовчому засіданні. 
Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування ухвали суду про призначення судової експертизи, колегія суддів не вбачає.
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду – без змін.
Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 03 червня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 15.11.2024

Головуючий                
                                       
Судді