ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
31 жовтня 2024 року           справа №200/3952/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року по справі №200/3952/24 (суддя – Льговська Ю.М.) за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

                                                          УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення до бюджету податкового боргу в сумі 43 745,90 грн, а саме: з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код класифікації доходів бюджету 14010100) у сумі 27 208,22 грн; з єдиного податку з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18050400) у сумі 16 537,68 грн..
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року позов задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до бюджету податковий борг у сумі 43 662, 68 грн, а саме: з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код класифікації доходів бюджету 14010100) у сумі 27 125 грн; з єдиного податку з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18050400) у сумі 16 537,68 грн.. В іншій частині позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що нарахування пені було здійснено з урахуванням вимог закону щодо періоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19), а саме 39,60 грн. за період з 01.07.2023р. по 13.07.2023р. на суму грошового зобов`язання 4447 грн., 0,47 грн. за період з 01.07.2023р. по 13.07.2023р. на суму грошового зобов`язання 53 грн., 43,15 грн. за період з 01.07.2023р. по 14.07.2023р. на суму грошового зобов`язання 4500 грн..
Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як платник податків перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області.
За розрахунком ціни позову за кодом бюджетної класифікації 18050400 (єдиний податок з фізичних осіб) за відповідачем обліковується 16 537, 68 грн. податкового боргу, який виник з причини несплати грошових зобов`язань, нарахованих боржником самостійно за період з 20 травня 2022 року по 21 серпня 2023 року, та складається з:
6 050,01 грн – єдиний податок з фізичних осіб, нарахований платником самостійно згідно з податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця (для 3 групи – квартал, місяць) вiд 18 квітня 2022 року № 9047105411 з терміном сплати 20 травня 2022 року;
3 556 грн – єдиний податок з фізичних осіб, нарахований платником самостійно згідно з податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця (для 3 групи – квартал, місяць) вiд 22 липня 2022 року № 9136666431 з терміном сплати 19 серпня 2022 року;
1 691,67 грн – єдиний податок з фізичних осіб, нарахований платником самостійно згідно з податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця (для 3 групи – квартал, місяць) вiд 15 січня 2023 року № 9298492494 з терміном сплати 20 лютого 2023 року;
5 102,50 грн – єдиний податок з фізичних осіб, нарахований платником самостійно згідно з податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця (для 3 групи – квартал, місяць) вiд 18 квітня 2023 року № 9084678737 з терміном сплати 22 травня 2023 року;
137,50 грн – єдиний податок з фізичних осіб, нарахований платником самостійно згідно з податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця (для 3 групи – квартал, місяць) вiд 11 липня 2023 року № 9167592722 з терміном сплати 21 серпня 2023 року.
Інтегрованими картками платника єдиного податку з фізичних осіб підтверджується несплачена сума податкового боргу за вказаними деклараціями.
За розрахунком ціни позову за кодом бюджетної класифікації 14010100 (податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)) за відповідачем обліковується 27 208,22 грн податкового боргу, який виник з причини несплати грошових зобов`язань, нарахованих боржником самостійно, а також нарахованої пені за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань, та складається з:
8 365 грн (залишок несплаченої суми складає 8 312 грн з урахуванням зменшення боргу минулих років на 53 грн у зв`язку з виправленням 13 липня 2023 року самостійно виявлених помилок) - нарахованого податку на додану вартість за уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостiйно виявлених помилок від 17 липня 2022 року № 9130405211 за 01 квітня 2022 року;
2 901 грн - нарахованого податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість від 15 липня 2022 року № 9128863428 з терміном сплати 01 серпня 2022 року;
233 грн - нарахованого податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість від 19 січня 2023 року № 9300403101 з терміном сплати 30 січня 2023 року;
10 500 грн - нарахованого податку на додану вартість за уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостiйно виявлених помилок від 16 лютого 2023 року №9026913151 за 01 березня 2022 року;
147 грн - нарахованого податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість від 20 лютого 2023 року №9029378066 з терміном сплати 02 лютого 2023 року;
532 грн - нарахованого податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість від 18 березня 2023 року №9054211784 з терміном сплати 30 березня 2023 року;
39, 60 грн - нарахованої пенi за інтегрованими картками платника на борг минулих років (стаття 129 Податкового кодексу України з урахуванням вимог закону щодо періоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) за період з 29 червня 2022 року по 13 липня 2023 року за податковою декларацією з податку на додану вартість від 18 березня 2022 року № 9042727972;
0,47 грн - нарахованої пенi за інтегрованими картками платника на борг минулих років (стаття 129 Податкового кодексу України з урахуванням вимог закону щодо періоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) за період з 16 жовтня 2022 року по 13 липня 2023 року за уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостiйно виявлених помилок від 17 липня 2022 року № 9130405211;
43,15 грн - нараховано пені внаслідок самостійного виявлення платником податку помилок з податку на додану вартість (стаття 129 Податкового кодексу України з урахуванням вимог закону щодо періоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) за період з 01 серпня 2022 року по 14 липня 2023 року за уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостiйно виявлених помилок від 01 березня 2022 року № 9173667006.
Інтегрованими картками платника податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) підтверджується несплачена сума податкового боргу за вказаними деклараціями в загальному розмірі 27 208,22 грн, яка раніше не була заявлена до суду.
Судом першої інстанції стягнуто з відповідача податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18050400) у сумі 16 537, 68 грн., з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код класифікації доходів бюджету 14010100) у сумі 27 125 грн.. 
У задоволенні позову в частині стягнення 39, 60 грн. пені за період з 29 червня 2022 року по 13 липня 2023 року, 0, 47 грн. пені за період з 16 жовтня 2022 року по 13 липня 2023 року, 43,15 грн. пені за період з 01 серпня 2022 року по 14 липня 2023 року з податку на додану вартість відмовлено, оскільки пеня нарахована за період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).
Відповідачем апеляційна скарга на рішення суду не подавалась, а тому суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду в межах доводів апеляційної скарги позивача.
Положення пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України визначають, що протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.
Кабінет Міністрів України установив карантин на підставі постанови від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року. Постановою від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Кабінет Міністрів України скасував 30 червня 2023 року з 24 години 00 хвилин на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Таким чином, відповідач в період з 1 березня 2020 року по 30 червня 2023 року був звільнений від нарахування пені.
Як встановлено судом та підтверджено відомостями інтегрованих карток платника, позивачем 13 та 14 липня 2023 року відповідачу нарахована пеня за період дії карантину, а саме: 39,60 грн. за період з 29 червня 2022 року по 13 липня 2023 року, 0,47 грн. за період з 16 жовтня 2022 року по 13 липня 2023 року, 43,15 грн. пені за період з 01 серпня 2022 року по 14 липня 2023 року.
Відтак, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача пені за цей період.
Доводи апеляційної скарги про те, що нарахування пені здійснено з урахуванням вимог закону щодо періоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19) колегією суддів не прийнято до уваги, оскільки відсутні докази на підтвердження цих обставин.
За інтегрованими картками платника чітко вбачається нарахування пені саме за період з 29 червня 2022 року по 13 липня 2023 року, за період з 16 жовтня 2022 року по 13 липня 2023 року, за період з 01 серпня 2022 року по 14 липня 2023 року.
Колегія суддів також зазначає, що інтегрованими картками не підтверджується наявність у відповідача боргу 4 447 грн..
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову в цій частині.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                                 ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року у справі №200/3952/24 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року у справі №200/3952/24 - залишити без змін.
Постанова у повному обсязі складена 31 жовтня 2024 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 31 жовтня 2024 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                                      Т.Г. Гаврищук

Судді                                                                                                                                  А.А. Блохін

                                                                                                                                      І.В. Сіваченко