ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
                                                                                   Головуючий І інстанції: Удовіченко С.О.
08 жовтня 2024 р.	Справа № 440/14912/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Курило Л.В. ,  Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в/ч НОМЕР_1 , третя особа: військова частина НОМЕР_2 (387 військовий госпіталь) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 
В с т а н о в и в:
06.10.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати противоправним та скасувати пункт 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) (далі – в/чА3306) від 25.08.2023 року № 145 «Про результати розгляду подання» щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення - «Сувора догана» за порушення статей 11, 16, 97 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, підпункту 3.2.4. пункту 3.2. розділу 3 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 року № 300. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що наказом командира в/ч НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 13.09.2022 року № 212 його призначено начальником продовольчої та речової служби відділення матеріально-технічного забезпечення, ВОС-7021003. 17.07.2023 року він звернувся із рапортом на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо перевірки організації та забезпечення харчування у пункті постійної дислокації в/ч НОМЕР_2 . Зокрема ним зазначалось, що стройова частина із запізненням до двох тижнів надає витяги з наказів на харчування. З п`ятниці по понеділок включно, як і серед тижня, додаткові відомості не надаються. Меню-розкладка дієт-сестрою складається з порушеннями, технологічні карти приготування їжі для хворих відсутні. Вказані порушення ним доводились до відома командира частини та начальника медичної частини в усній формі та рапортами. Однак, останні ніяк не реагували. В період з 31.07.2023 року по 01.08.2023 року посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 була проведена перевірка з питань організації та забезпечення харчування у пункті постійної дислокації в/ч НОМЕР_2 . За результати перевірки було складено Акт перевірки організації харчування у в/ч НОМЕР_2 , відповідно до якого констатовано, що порядок організації харчування в установі в цілому відповідає умовам договору, що укладений між Міністерством оборони України та постачальником продуктів харчування до військового госпіталю ТОВ «АТОМСЕРВІС» від 22.06.2023 року №286/2/23/17. Разом з тим, в ході проведення перевірки були встановлені наступні порушення вимог керівних документів: «В порушення вимог пункту 2 розділу VII Порядку застосування Каталогу продуктів харчування, затвердженого наказом Міністра оборони України від 29.04.2020 № 140 (далі - Порядок №140), стройова часта щоденно, у визначений начальником в/ч НОМЕР_2 час, до продовольчої служби відомість про кількість осіб, що харчується, не надає. Дані про кількість осіб, що харчується, отримуються у стройовій частині в/ч НОМЕР_2 в усній формі діловодом продовольчої служби вказаної військової частини старшим солдатом ОСОБА_2 та заносяться до книги обліку руху осіб, що харчуються. При цьому записи зроблені олівцем, що ставить під сумнів їх достовірність. Тобто, книга обліку руху осіб, що харчуються в/ч НОМЕР_2 (додаток 89) ведеться з грубими порушеннями Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністерства оборони України ви 17.08.2017 № 440 (далі - Інструкція № 440). Крім цього, дані щодо осіб, що перебувають на лікуванні у в/ч НОМЕР_2 та харчуються за дієтичною формою, працівником ЗС України ОСОБА_3 отримуються у приймальному відділенні та надаються до продовольчої служби в/ч у формі стройової записки, але без підпису відповідальної за справжність наданих даних посадової особи. Встановити дійсну кількість особового складу, що перебувала на котловому забезпеченні на момент перевірки, не виявилось за можливе оскільки добова відомість із стройової частини до продовольчої служби в/ч НОМЕР_2 не надходила. Останній наказ командира в/ч НОМЕР_2 (по стройовій частині) щодо зняття/постановки з/на продовольчого/продовольче забезпечення із стройової частини в/ч НОМЕР_2 до продовольчої служби надходив за 28.07.2023 року (тоді як перевірку проведено з 31.07.2023 року по 01.08.2023 року). Так, у зв`язку із тим, що у бухгалтера фінансово-економічної служби в/ч НОМЕР_2 працівника ЗС України ОСОБА_4 субота та неділя вихідні дні та вона відсутня на робочому місці, в порушення вимог пунктів 1-2 розділу V Порядку № 140, харчові продукти зі складу в/ч НОМЕР_2 в їдальню начальнику їдальні або старшому кухарю для приготування їжі відпускаються по раніше виготовлених накладних, виписаних наперед, без відповідних підписів та не на підставі документально підтверджених даних обліку осіб, що харчуються. У в/ч НОМЕР_2 наявна технічна можливість ведення обліку майна продовольчої служби в електронному вигляді. Взаємозамінність бухгалтера фінансово-економічної служби в/ч НОМЕР_2 працівника ЗС України ОСОБА_4 та іншої посадової особи в/ч НОМЕР_2 , яка б могла здійснювати облік майна в продовольчій службі в/ч НОМЕР_2 відсутня. При цьому, організувати «взаємозамінність бухгалтера фінансово- економічної служби частини та іншої посадової особи в/ч НОМЕР_2 , яка б могла здійснювати облік майна в продовольчій службі можливо лише за наказом командира військової частини, який з невідомих причин цього не робить.
Також позивач зазначив, що 16.08.2023 року на його адресу було направлено лист за вих. № 3500, у якому, зокрема, повідомлено, що з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду Вашого звернення, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 , в межах компетенції, була проведена перевірка, в ході якої було опитано Вас, посадових осіб військової частини та зібрані відповідні матеріали. В ході проведення перевірки факти, викладені у Вашому зверненні, частково знайшли своє об`єктивне підтвердження. За результатами проведеної перевірки, 15.08.2023 року за вих. №3453 командиру в/ч НОМЕР_1 внесено подання в порядку вимог п. 17 cm. 7 Закону України «Про військову службу правопорядку у Збройних Силах України».
Крім того, позивач зазначив, що 15.08.2023 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 направив командиру військової частини НОМЕР_1 подання № 3453 про порушення чинного законодавства посадовими особами в/ч НОМЕР_3 .На підставі вказаного подання, 25.08.2023 року наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 145, зокрема, за порушення вимог ст. ст. 11, 16, 97 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 3.2.4 п. 3.2. розділу 3 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 року № 300 мені, старшому лейтенанту ОСОБА_1 , начальнику продовольчої та речової служб відділення матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_4 - оголошено сувору догану.
Також позивач зазначив, що жодної службової перевірки та/або розслідування із викладених а Акті ВСП питань в/ч НОМЕР_1 , якій підпорядковується в/ч НОМЕР_2 , проведено не було.
Заперечуючи проти вимог позивача, у відзиві на адміністративний позов в/ч НОМЕР_1 зазначає, що в порушення вимог статей 1, 4 Дисциплінарного статуту та статей 11, 16, 58-59 Статуту ВС ЗС України, командир в/ч НОМЕР_2 підполковник ОСОБА_5 військової дисципліни не додержувався, стан справ у дорученій йому військовій частині не знав, військовою частиною вміло не керував, у підрозділі такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень Статутів Збройних Сил України не встановив. В порушення вимог статей 1, 4 Дисциплінарного статуту та статей 11, 16, 76-77 Статуту ВС ЗС України, підпункту 3.2.1-3.2.2. пункту 3.2 розділу 3 Положення № 300, помічник командира частини з матеріально-технічного забезпечення - начальник відділення в/ч НОМЕР_2 майор ОСОБА_6 військової дисципліни не додержувався, ведення обліку та звітності в установленому порядку не контролював. В порушення вимог статей 1, 4 Дисциплінарного статуту, статей 11, 16, 97 Статуту ВС ЗС України, підпункту 3.2.4 пункту 3.2 розділу 3 Положення № 300, начальник продовольчої та речової служб відділення матеріально-технічного забезпечення в/ч НОМЕР_2 старший лейтенант ОСОБА_1 військової дисципліни не додержувався, роботою їдальні, продовольчого складу не керував та контроль за їх роботою не здійснював, облік та звітність у продовольчій службі частини не вів. В порушення вимог пункту 2.1 розділу 2 Посадової інструкції бухгалтера бухгалтер фінансово-економічної служби в/ч НОМЕР_2 працівник ЗС України ОСОБА_4 облік продовольчої служби (столової) військової частини належним чином не вела. Вищевикладене свідчить про повне нехтування посадовими особами в/ч НОМЕР_2 вимогами чинного законодавства України у вказаній сфері службової діяльності. Такий стан роботи посадових осіб в/ч НОМЕР_2 не можна вважати задовільним. Допущені порушення вимог законодавства України та прорахунки в службовій діяльності можуть негативно позначитись на діяльності підпорядкованої в/ч НОМЕР_2 в подальшому, а також створюють умови для вчинення інших правопорушень. Вказана сфера службової діяльності у в/ч НОМЕР_2 знаходиться на неналежному рівні, оскільки посадові особи, на яких покладено виконання вказаних вище обов`язків, не досконало знають вимоги чинного законодавства України та не завжди дотримуються їх у своїй службовій діяльності.
Також відповідач зазначив, що безпосередніми причинами виявлених перевіркою порушень є ігнорування та порушення вимог чинного законодавства, а також керівних документів з боку майора ОСОБА_6 , старшого лейтенанта ОСОБА_1 , бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_4 працівника ЗС України ОСОБА_4 Передумовами, що сприяли вказаним порушенням, є особиста недисциплінованість, неналежне виконання своїх службових обов`язків працівником ЗС України ОСОБА_4 , старшим лейтенантом ОСОБА_1 , а також відсутність контролю за їх діяльністю майором ОСОБА_6 та не встановлення у військовій частині такого внутрішнього порядку, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень Статутів Збройних Сил України, з боку підполковника ОСОБА_5 .
Також, відповідач у відзиві наполягав на тому, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду з позовом.
27.10.2023 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача про стягнення витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 12  000 грн. (а.с. 105-108).
Аргументи, наведені третьою особою в/ч НОМЕР_2 у письмових поясненнях, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов в/ч НОМЕР_1 . 
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) задоволено вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 .
Так, судовим рішенням визнано противоправним та скасовано пункт 2 наказу командира в/ч НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 25.08.2023 року № 145 «Про результати розгляду подання» щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення – «Сувора догана» за порушення статей 11, 16, 97 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, підпункту 3.2.4. пункту 3.2. розділу 3 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 року № 300.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 в/ч НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн.
Висновок суду вмотивований тим, що для правомірного накладення дисциплінарного стягнення відповідачу необхідна була наявність сукупності таких умов:  порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника  чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Проте в спірному наказі позивачу інкриміновані порушення щодо тих дій, які входили до обов`язків та повноважень інших осіб.
Також суд зазначив, що підставою для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. Для притягнення військовослужбовця до такої відповідальності необхідно, щоб був зафіксований сам факт порушення, вину військовослужбовця повністю доведено, встановлено ступінь його вини та з`ясовано причини і умови, що сприяли вчиненню ним правопорушення.
Крім того, суд зазначив, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із наданими адвокатом послугами та складністю цієї справи, а відтак підлягає зменшенню до 6000 грн.
Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ІНФОРМАЦІЯ_4 (в/ч НОМЕР_1 ), посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні вимог адміністративного позову у повному обсязі.
Аргументи, наведені в/ч НОМЕР_1 в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду, - без змін.
За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.
Судом установлено, що згідно витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 13.09.2022 № 212 лейтенанта ОСОБА_1 призначено начальником продовольчої та речової служби відділення матеріально-технічного забезпечення, ВОС-7021003 (а.с. 167).
В період з 31.07.2023 року по 01.08.2023 року посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 проведена перевірка з питань організації та забезпечення харчування у пункті постійної дислокації в/ч НОМЕР_2 .
За результати перевірки було складено Акт перевірки організації харчування у в/ч НОМЕР_2 , відповідно до якого констатовано, що порядок організації харчування в установі в цілому відповідає умовам договору, що укладений між Міністерством оборони України та постачальником продуктів харчування до військового госпіталю ТОВ «АТОМСЕРВІС» від 22.06.2023 року № 286/2/23/17 (а.с. 38-41).
Разом з тим, в ході проведення перевірки встановлені наступні порушення вимог керівних документів:
«В порушення вимог пункту 2 розділу VII Порядку застосування Каталогу продуктів харчування, затвердженого наказом Міністра оборони України від 29.04.2020 № 140 (далі - Порядок №140), стройова часта щоденно, у визначений начальником військової частини НОМЕР_2 час, до продовольчої служби відомість про кількість осіб, що харчується, не надає. Дані про кількість осіб, що харчується, отримуються у стройовій частині військової частини НОМЕР_2 в усній формі діловодом продовольчої служби вказаної військової частини старшим солдатом ОСОБА_2 та заносяться до книги обліку руху осіб, що харчуються. При цьому записи зроблені олівцем, що ставить під сумнів їх достовірність. Тобто, книга обліку руху осіб, що харчуються в/ч НОМЕР_2 (додаток 89) ведеться з грубими порушеннями Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністерства оборони України ви 17.08.2017 № 440 (далі - Інструкція № 440).
Крім цього, дані щодо осіб, що перебувають на лікуванні у в/ч НОМЕР_2 та харчуються за дієтичною формою, працівником ЗС України ОСОБА_3 отримуються у приймальному відділенні та надаються до продовольчої служби військової частини у формі стройової записки, але без підпису відповідальної за справжність наданих даних посадової особи.
Встановити дійсну кількість особового складу, що перебувала на котловому забезпеченні на момент перевірки, не виявилось за можливе оскільки добова відомість із стройової частини до продовольчої служби в/ч НОМЕР_2 не надходила.
Останній наказ командира в/ч НОМЕР_2 (по стройовій частині) щодо зняття/постановки з/на продовольчого/продовольче забезпечення із стройової частини в/ч НОМЕР_2 до продовольчої служби надходив за 28.07.2023 року.
Так, у зв`язку із тим, що у бухгалтера фінансово-економічної служби в/ч НОМЕР_2 працівника ЗС України ОСОБА_4 субота та неділя вихідні дні та вона відсутня на робочому місці, в порушення вимог пунктів 1-2 розділу V Порядку № 140, харчові продукти зі складу в/ч НОМЕР_2 в їдальню начальнику їдальні або старшому кухарю для приготування їжі відпускаються по раніше виготовлених накладних, виписаних наперед, без відповідних підписів та не на підставі документально підтверджених даних обліку осіб, що харчуються.
У в/ч НОМЕР_2 наявна технічна можливість ведення обліку майна продовольчої служби в електронному вигляді.
Взаємозамінність бухгалтера фінансово-економічної служби в/ч НОМЕР_2 працівника ЗС України ОСОБА_4 та іншої посадової особи військової частини НОМЕР_2 , яка б могла здійснювати облік майна в продовольчій службі в/ч НОМЕР_2 відсутня.
При цьому, організувати «взаємозамінність бухгалтера фінансово-економічної служби частини та іншої посадової особи в/ч НОМЕР_2 , яка б могла здійснювати облік майна в продовольчій службі можливо лише за наказом командира військової частини, який з невідомих причин цього не робить.
Перевіркою встановлено, що під час перерахунку фактичної наявності сиру твердого, виявлено надлишок у розмірі 9,479 кг, що складає 1700,53 грн. (9,479x179,40 = 1700,53), де 179,40 - ціна за один кілограм, грн. (згідно вказаного Договору).
Під час перерахунку фактичної наявності лимонів, виявлено надлишок у розмірі 5,154 кг, що складає 432,94 грн. (5,154 х84,00 = 432,94), де 84,00 - ціна за один кілограм, грн. (згідно вказаного Договору ).
Під час перерахунку фактичної наявності олії соняшникової рафінованої, виявлено надлишок у розмірі 20,508 кг, що складає 1292,00 грн. (20,508x63,00 = 1292,00), де 63,00 - ціна за один кілограм, грн. (згідно вказаного Договору).
Під час перерахунку фактичної наявності какао-порошку, виявлено надлишок у розмірі 2,356 кг, що складає 558,37 грн. (2,356x237,00 = 558,37), де 237,00 - ціна за один кілограм, грн. (згідно вказаного Договору).
В порушення технологічної карти приготування страв, станом на 31.07.2023 року на обід запланована солянка, до складу якої включено більше видів м`ясних продуктів, ніж передбачено по технології, та добавлено маслини та лимони, які взагалі відсутні в накладній на видачу продуктів зі складу в/ч НОМЕР_2 до їдальні на вказаний період приготування їжі.
Таким чином, контроль за якістю приготованої їжі у в/ч НОМЕР_2 належним чином не організовано.
Книга обліку контролю за якістю приготування їжі (додаток 90) у в/ч НОМЕР_2 ведеться з грубими порушеннями вимог Інструкції № 440, а саме; графи 3-6 не ведуться.
В порушення розділу XV Керівництва, посадові особи в/ч НОМЕР_2 , згідно із обов`язками, не здійснюють контроль щодо відповідності розрахункових виходів страв і порцій в розкладці продуктів з фактичним виходом готових страв та порцій; не здійснюють контроль видачі продуктів харчування зі складу в їдальню (з місця зберігання до місця приготування їжі) на кожне приймання їжі; за закладкою маси продуктів у казан; за відхиленням розрахункової маси м`ясної страви від фактичної (згідно розкладки продуктів)».
За результатами проведеної перевірки, 15.08.2023 року за вих. №3453 командиру в/ч НОМЕР_1 внесено подання в порядку вимог п. 17 ст. 7 Закону України «Про військову службу правопорядку у Збройних Силах України» (а.с. 93-100).
25.08.2023 року наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 145 ОСОБА_1 було оголошено сувору догану за порушення вимог статей 11, 16, 97 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, підпункту 3.2.4 пункту 3.2. розділу 3 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 року № 300 (а.с. 135-136).
Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, перевіряючи рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що  відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України від 25.03.1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі – Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з ч. 4 ст. 2 Закону № 2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут).
Згідно ст. 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Відповідно до ст. 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Текст військової присяги затверджений указом Президії Верховної рад України 10.10.1991 року № 1640-XII та викладений таким чином:     « Я, (прізвище, ім`я та по батькові), вступаю на військову службу і урочисто клянусь народу України завжди бути вірним і відданим йому, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно дотримуватись Конституції і законів України, зберігати державну і військову таємницю.
                    Я клянусь захищати Українську державу, непохитно стояти на сторожі її свободи і незалежності.
                    Я присягаю ніколи не зрадити народу України.»
                    Порядок накладення дисциплінарних стягнень на військовослужбовців, визначено статтями 83 - 84 Дисциплінарного статуту, згідно яких на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
                    Згідно пункту «в» ст. 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені дисциплінарні стягнення у вигляді суворої догани.
                    Відповідно до вимог ст. 54 Дисциплінарного статуту: командир окремого батальйону (корабля 2 рангу), а також командир окремої військової частини, який користується дисциплінарною владою командира батальйону (корабля 3 рангу), має право застосовувати стягнення, визначені в пунктах «а»-«ґ» статті 48 цього Статуту (крім попередження про неповну службову відповідність осіб офіцерського складу).
                    Згідно пункту 86 Дисциплінарного статуту якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
                    Відповідно до частин першої, третьої сьомої пункту 85 Дисциплінарного статуту: службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.
                    Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.
                    Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України  визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України..
Наказом Міністра оборони України № 608 від 21.11.2017 року затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України.
Згідно пункту 1 Розділу ІІ Порядку № 608 службове розслідування призначається у разі:
                    - невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду.
                    Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.
Згідно з пункту 3 Розділу ІІІ Порядку № 608, службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №548-XIV(далі Статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Статтею 9 Статуту встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актам.
Відповідно до статті 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки:
свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;
бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;
беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;
постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;
знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;
дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;
поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;
бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;
вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;
виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;
додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Згідно із статтями 26 та 27 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України", дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення.
Згідно статті 97 Статуту  начальник продовольчої служби  бригади підпорядковується заступнику командира бригади з тилу і є прямим начальником особового складу продовольчої служби бригади.
На доповнення до вимог, викладених у статтях 82-84, начальник продовольчої служби бригади відповідає за організацію якісного та своєчасного харчування особового складу, санітарний стан об`єктів служби і зобов`язаний:
забезпечувати якісне харчування (в тому числі дієтичне та лікувальне) і доведення належних норм пайка до кожного військовослужбовця, не менше ніж один раз на місяць проводити з кухарями контрольно-показове приготування їжі;
складати разом із начальником медичної служби бригади, начальником їдальні та інструктором-кухарем розкладку продуктів;
перевіряти не менше ніж один раз на місяць наявність і якісний стан продовольства, техніки та майна служби в підрозділах, на складі та інших об`єктах служби в бригаді;
керувати роботою їдальні, продовольчого складу і підсобного господарства, проводити під час відсутності заступника командира бригади з тилу інструктаж чергового їдальні;
проводити сезонну заготівлю картоплі та овочів, переробку та закладення їх на зберігання, а також заготівлю льоду, фуражу для потреб бригади;
забезпечувати додержання санітарно-гігієнічних вимог під час зберігання та оброблення продуктів харчування, приготування та приймання їжі, належне утримання продовольчого складу, приміщень їдальні та столово-кухонного посуду, а також технологічного, холодильного, немеханічного обладнання і виконання вимог безпеки під час їх експлуатації;
організовувати роботи, пов`язані із будівництвом споруд для збирання та утилізації харчових відходів, вживати заходів для своєчасного збирання відходів у їдальні, доставки їх у підсобні господарства військової частини.
Підпунктом 3.2.4. Наказу Міністерства оборони України від 16.07.1997 року № 300 «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», передбачено, що начальник продовольчої служби частини відповідає за службу і виконує свої обов`язки відповідно до пункту 3.1.9 цього Положення, а зі спеціальних питань виконує вказівки начальника продовольчої служби вищого штабу.
Начальник продовольчої служби частини відповідає за забезпечення частини продовольством     та майном служби; за організацію доброякісного та своєчасного харчування особового складу; за правильне утримання продовольства та майна служби; за бойову та мобілізаційну готовність продовольчої служби; за бойову підготовку підлеглого йому особового складу, військову дисципліну. Він підпорядкований заступнику командира частини по тилу і є прямим начальником особового складу продовольчої служби частини.
Він повинен:
брати участь у розробці плану бойової та мобілізаційної підготовки частини та організовувати його виконання за своїм фахом;
проводити заняття з бойової підготовки з підлеглими;
знати ділові та моральні якості особового складу своєї служби;
керувати роботою їдалень, продовольчих складів та підсобними господарствами, а також слідкувати за справним станом та правильною експлуатацією технічних засобів, призначених для готування та транспортування їжі у польових умовах, технологічного та холодильного устаткування, столово-кухонного посуду та іншого майна продовольчої служби;
організовувати отримання і зберігання запасів продовольства та майна; слідкувати за своєчасним поновленням продовольства на складі;
забезпечувати доброякісне харчування та доведення належної норми пайка до кожного військовослужбовця і не менше одного разу на місяць проводити з кухарями контрольно-показове готування їжі;
проводити сезонну заготівлю картоплі та овочів, їх переробку та закладання на зберігання, а також заготівлю льоду, сіна та соломи для потреб частини;
складати разом з начальником медичної служби частини, начальником їдальні та кухарем-інструктором розкладку продуктів;
не менше одного разу на місяць перевіряти наявність і якість продовольства та майна на складі частини;
забезпечувати дотримання заходів безпеки при експлуатації технічних засобів, технологічного та холодильного устаткування, а також проведення протипожежних заходів на об`єктах продовольчої служби;
забезпечувати дотримання санітарно-гігієнічних вимог при зберіганні та обробці продуктів, приготуванні та прийманні їжі, утриманні продовольчого складу, приміщень їдальні, а також технологічного, холодильного, немеханічного устаткування і столово-кухонного посуду;
забезпечувати своєчасне направлення на медичний огляд та обстеження особового складу підпорядкованої служби;
своєчасно виконувати ремонт технічних засобів продовольчої служби;
організовувати доброякісне харчування та здійснювати контроль за повнотою доведення належних норм пайка до військовослужбовців (матросів), сержантів в солдатських (матроських) їдальнях, на навчанні в навчальних центрах і таборах;
організовувати харчування офіцерів, прапорщиків, мічманів військовослужбовців, що проходять службу за контрактом, працівників на навчаннях, в навчальних центрах і таборах, контролювати їх харчування у їдальнях, кав`ярнях та буфетах військової торгівлі, розташованих на території частини, а також організовувати, разом з начальником медичної служби частини, дієтичне харчування особового складу та профілактичну вітамінізацію готової їжі;
здійснювати контроль за роботою їдалень військової торгівлі та солдатських (матроських) чайних;
здійснювати щотижневий контроль за правильністю обліку зекономлених продуктів у їдальні частини;
перевіряти не менше одного разу на місяць наявність та стан столово-кухонного посуду, інвентарю, устаткування їдальні та спецодягу;
організовувати ведення підсобного господарства частини;
контролювати умови утримання, норми та правила годування тварин і виконання розпорядку дня у підсобному господарстві частини, своєчасно організовувати сільськогосподарські роботи на землях, закріплених за військовою частиною;
забезпечувати суворе виконання ветеринарно-санітарних норм утримання, годування та використання тварин на м`ясо;
забезпечувати своєчасний ремонт та таврування ваговимірювальних засобів служби;
інструктувати (за відсутності заступника командира військової частини з тилу) чергового їдальні перед його заступанням у наряд;
вести облік та звітність у продовольчій службі частини;
надавати практичну допомогу керівництву військторгу щодо організації харчування офіцерів, прапорщиків, працівників у їдальнях військторгу на території частини.
Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У цій справі предметом спору є правомірність пункту 2 наказу командира в/ч НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 25.08.2023 року № 145 «Про результати розгляду подання» в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення - «Сувора догана» за порушення статей 11, 16, 97 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, підпункту 3.2.4. пункту 3.2. розділу 3 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 року № 300.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 23.05.2023 року, начальником продовольчої та речової служби відділення матеріально-технічного забезпечення старшим лейтенантом ОСОБА_1 на ім`я командира в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_7 було написано рапорт вх. №1597, у якому позивач прохав «… вжити заходів для усунення недоліків в роботі працівників ЗСУ ОСОБА_8 та ОСОБА_9 »  (а.с. 46).
ОСОБА_1 довів до відома командира в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_7 наступну інформацію:  «Доводжу до Вашого відома, що на протязі останніх 5 місяців я як начальник продовольчої та речової служби намагаюсь виправити системні порушення в роботі продовольчої служби з боку бухгалтера працівника ЗСУ ОСОБА_8 та медичної сестри з дієтичного харчування працівника ЗСУ ОСОБА_9 , які порушують наказ Міністерства оборони України № 140 від 29.04.2020 року «Про затвердження порядку застосування каталогу продуктів харчування», наказ Міністерства оборони України № 440 від 17.08.2017 року «Про затвердження Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України», договір № 286/2/22/75 від 23.12.2022 року між Міністерством оборони України та ТОВ «АКТИВ КОМПАНІ» та лист-розпорядження Центрального управління продовольчого забезпечення Тилу ІНФОРМАЦІЯ_5 № 768/3/165 від 06.02.2023 року в своїй роботі щодо складання розкладки продуктів, формування та відправки заявки та оприбуткування продовольства в результаті чого ТОВ «АКТИВ КОМПАНІ» не може в повному обсязі виконувати поточну заявку, ми не можемо сформувати стійкий перехідний резерв продуктів харчування на складі, не можемо виконувати меню-розкладку без змін практично кожного дня, що допускається тільки з письмового дозволу командира частини, хаотичним заказом продуктів «на перед», що призводить до їх зіпсування. Так, на ранок 24.05.2023 року на складі частини знаходиться 81 кг прострочених сардельок, а 23.05.2023 прийшло ще 120 кг цього продукту, що вказує на відсутність системної роботи згідно наказів Міністерства оборони України. Це стосується й інших продуктів харчування. Звертаюсь до Вас як до командира військової частини з цього приводу та прошу вжити заходів для усунення недоліків в роботі працівників ЗСУ ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ».
14.07.2023 року ОСОБА_1 на ім`я командира в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_7 написано рапорт вх. №2267, у якому позивач повідомляв, що  «… працівник ЗСУ ОСОБА_9 систематично ігнорує та не виконує накази Міністерства оборони України № 140 від 29.04.2020 року, № 440 від 17.08.2017 року та розпорядження командира в/ч НОМЕР_5 від 06.02.2023 року. На мої законі вимоги виконувати накази, свої службові обов`язки не реагує. Просив командира військової частини відреагувати на грубі порушення з боку працівника ЗСУ ОСОБА_9 »  (а.с. 56).
08.08.2023 року позивачем на ім`я помічника командира частини з матеріально-технічного забезпечення – начальника відділення в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_6 написано два рапорти вх. № 2666 та 2667 (а.с. 57-58), у яких ОСОБА_1 просив:
забезпечити передачу програми ZSUPROD 2022 працівником ЗСУ фінансово-економічної служби ОСОБА_8 та документацію продовольчої служби з 08.08.2023 рокуділоводу продовольчої служби та внести в функціональні обов`язки старшому солдату ОСОБА_10 ;
забезпечити з 08.08.2023 року складання меню-розкладок дієтсестрою, працівником медичної частини працівником ЗСУ ОСОБА_9 в електронному вигляді в програмі ZSUPROD 2022, так як згідно з наказом Міністерства оборони України № 140 від 29.04.2020 року та наказу Міністерства оборони України № 317 від 26.12.2013 року є її прямим обов`язком щодо складу, різноманітності, дієти та калорійності харчування для запобігання зриву процесу харчування військового госпіталю та замовлень продуктів згідно з договором № 286/2/23/17 від 22.06.2023 року.
Відповідачем на підставі рапорту ОСОБА_1 проведено перевірку з питань організації та забезпечення харчування, за наслідками якої виявлено такі порушення:
- в порушення вимог пункту 2 розділу VII Порядку застосуванню Каталогу продуктів харчування, затвердженого наказом Міністра оборони України від 29.04.2020 № 140 (далі - Порядок №140), стройова частина щоденно, у визначений начальником військової частини НОМЕР_2 час, де продовольчої служби відомість про кількість осіб, що харчується, не надає Дані про кількість осіб, що харчується, отримуються у стройовій частин в/ч НОМЕР_2 в усній формі діловодом продовольчої служби вказаної військової частини старшим солдатом ОСОБА_2 та заносяться до книги обліку руху осіб, що харчуються.
- дані щодо осіб, що перебувають на лікуванні у в/ч НОМЕР_2 та харчуються за дієтичною формою, працівником ЗС Україні ОСОБА_3 отримуються у приймальному відділенні та надаються до продовольчої служби військової частини у формі стройової записки, але без підпису відповідальної за справжність наданих даних посадової особи.
- встановити дійсну кількість особового складу, що перебувала на котловому забезпеченні на момент перевірки, не виявилось за можливе оскільки добова відомість із стройової частини до продовольчої служби в/ч НОМЕР_2 не надходила.
- останній наказ командира в/ч НОМЕР_2 (по стройовій частині) щодо зняття/постановки з/на продовольчого/продовольче забезпечення із стройової частини військової частини НОМЕР_2 до продовольчої служби надходив за 28.07.2023 року.
Всі ці порушення поєднує одна підстава їх виникнення - відсутності щоденної достовірної інформації про кількість осіб, що харчуються у в/ч НОМЕР_2 .
Отже, першочерговим питанням у даному випадку має бути встановлення особи, на яку покладено обов`язок подавати інформацію про кількість осіб, які перебувають у стройовій частині та які перебувають на лікуванні у госпіталі (чисельність яких постійно змінюється).
Відповідно до пунктів 2-3 Розділу VІІ Порядку застосування Каталогу продуктів харчування затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2020 року № 140 (далі – Порядок № 140) стройова частина штабу військової частини щоденно у визначений командиром військової частини надає до продовольчої служби відомість про кількість осіб, що харчуються.
У разі збільшення або зменшення кількості осіб, що харчуються, стройовою частиною штабу військової частини не менше ніж за 2 години до початку приймання їжі надається додаткова відомість.
Зведені відомості про рух особового складу військової частини узагальнюються за попередню добу та друкується витяг з книги обліку руху осіб, що харчуються, формуються у справу та зберігаються в установленому порядку в продовольчій службі.
Отже, такий обов`язок покладено на стройову частину.
При цьому, в ході розгляду справи встановлено, що за підпорядкуванням стройова частина не відноситься до продовольчої частини, не перебуває у підпорядкуванні, ці частини є різними структурами.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що начальнику продовольчої частини, яким у даному випадку є ОСОБА_1 , стройова частина не підпорядковується.
Колегія суддів зауважує, що складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.
Тому, з метою дослідження обставин та складу правопорушення, наявності вини позивача, перш за все слід, дослідити питання, які посадові обов`язки покладені на ОСОБА_1 у взаємозв`язку з виявленими порушеннями та викладеними вище нормативними актами.
Оскаржуваним наказом позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, крім іншого, за порушення вимог пункту 3.2.4 наказу Міністерства оборони України від 16.07.1997 року № 300 «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», однак, які конкретно вимоги цього Положення порушені саме ОСОБА_1 - відповідачем у спірному наказі не зазначено.
Пункт 3.2.4 лише перелічує всі обов`язки начальника продовольчої служби, однак, чи всі з них порушені позивачем на думку відповідача, чи лише їх частина зі спірного наказу не видається можливим встановити.
У відзиві на позов відповідач лише цитує акт перевірки та подання, третя особа в поясненнях так само цитує акт перевірки.
При цьому, не подання необхідних продовольчій частині відомостей є «передумовою» усіх інших описаних в акті порушень, бо за відсутності щоденної достовірної інформації про кількість осіб, що харчуються, в в/ч НОМЕР_2 неможливо правильно вести книгу обліку руху осіб, що харчуються в частині, виник надлишок продуктів харчування, взагалі є незрозумілим на яку кількість осіб, що харчуються в частині робити замовлення продуктів.
Однак, у відповідності до наказу командира в/ч НОМЕР_1 №145 від 25.08.2023 року жодному з військовослужбовців стройової частини в/ч НОМЕР_2 жодних стягнень оголошено не було.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що описані вище порушення виникли не з вини позивача, при цьому, саме ОСОБА_1 повідомляв у своїх рапортах про неможливість виконання обов`язків продовольчою частиною у зв`язку цими порушеннями.
Стосовно порушень: у зв`язку із тим, що у бухгалтера фінансово-економічної служби в/ч НОМЕР_2 працівника ЗС України ОСОБА_4 субота та неділя вихідні дні та вона відсутня на робочому місці, в порушення вимог пунктів 1-2 розділу V Порядку № 140, харчові продукти зі складу в/ч НОМЕР_2 в їдальню начальнику їдальні або старшому кухарю для приготування їжі відпускаються по раніше виготовлених накладних, виписаних наперед, без відповідних підписів та не на підставі документально підтверджених даних обліку осіб, що харчуються»; взаємозамінність бухгалтера фінансово-економічної служби в/ч НОМЕР_2 працівника ЗС України ОСОБА_4 та іншої посадової особи в/ч НОМЕР_2 , яка б могла здійснювати облік майна в продовольчій службі в/ч НОМЕР_2 відсутня» колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 97 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України начальник продовольчої служби бригади підпорядковується заступнику командира бригади з тилу і є прямим начальником особового складу продовольчої служби бригади.
Водночас, працівник ЗС України бухгалтер фінансово-економічної служби в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_4 не є військовослужбовцем продовольчої служби, а тому, ОСОБА_1 немає на неї жодного впливу.
Відповідно до пункту 1 Розділу V Порядку № 140 харчові продукти зі складу військової частини в їдальню для приготування їжі зважуються і відпускаються інструктору-кухарю (старшому зміни кухарів, старшому кухарю, інструктору-коку) за накладними, виписаними в трьох примірниках (з розподілом харчових продуктів на прийманні їжі) на підставі розкладки продуктів та даних обліку осіб, які харчуються.
У пункті 2 Розділу V Порядку № 140 передбачено, що на продовольчому складі військової частини після видачі харчових продуктів залишаються перший та другий примірники накладної. Видача харчових продуктів на підставі другого примірника накладної відображається в книгах обліку військового майна (склад, підрозділ) продовольчого складу військової частини. За наявності технічної можливості облік ведеться в електронному вигляді. У перший робочий день тижня формується звіт з деталізацією за видатковими та прибутковими документами за минулий тиждень, звіти за період формуються у справу.
Третій примірник накладної до кінця доби зберігається в їдальні для контролю у процесі роботи.
Наступного дня перший та третій примірники накладної з відмітками про кількість фактично виданих харчових продуктів та підписами осіб про видачу та отримання харчових продуктів повертаються до діловодства продовольчої служби військової частини.
Один примірник накладної передається до фінансово-економічного органу військової частини в строки, установлені графіком документообігу.
Як випливає з ч. 1 ст. 97 Статуту Збройних сил України в підпорядкуванні начальника продовольчої служби перебуває лише особовий склад продовольчої служби бригади.
Отже, бухгалтер, що робить замовлення продуктів, харчування, виписує накладні на видачу продуктів харчування зі складу, не є підлеглою особою начальника продовольчої служби, жодного впливу та права давати вказівки цій особі ОСОБА_1 не мав та не має.
З огляду на відсутність впливу на бухгалтера ОСОБА_4 та неможливість призначення виконуючого обов`язки бухгалтера у вихідні дні та дні відпустки, ОСОБА_1 й звертався з  рапортами до командира частини. Однак, така ініціатива ОСОБА_1 призвела до необґрунтованого накладення дисциплінарного стягнення.
Щодо надлишків продуктів харчування, які були встановлені в акті щодо сиру твердого, лимонів, олії соняшникової та какао-порошку, а також, того, що при приготування страви «солянка» було покладено більше інгредієнтів, ніж це передбачено технологічною картою, то дані надлишки є результатом «приблизного» складання бухгалтером ОСОБА_4 накладних «наперед» на видачу продуктів харчування зі складу на «приблизну кількість осіб, які мають харчуватися».
Очевидно, що особа, яка робить замовлення продуктів харчування через програму «Прод-2022» бухгалтер ОСОБА_4 й робить їх замовлення «приблизно», точно не розуміючи, яка кількість осіб буде споживати зазначені продукти у певний період часу.
Усе вище перелічене, обумовлює й некоректність записів, що заносяться до книги обліку контролю за якістю приготуванням їжі, адже залишається незрозумілим, на яку кількість осіб готують їжу, бо, як зазначено вище, такі показники стройовою частиною подаються «приблизно» та за відсутності на документах підписів відповідальних осіб.
Таким чином, для правомірного накладення дисциплінарного стягнення відповідачу необхідна була наявність сукупності таких умов:  порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника  чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.
Проте в спірному наказі позивачу інкриміновані порушення щодо тих дій, які входили до обов`язків та повноважень інших осіб.
Посилання відповідача у спірному наказі на порушення ОСОБА_1 вимог наказу Міністерства оборони України від 16.07.1997 року № 300 «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», Наказу Міністерства оборони України від 17.08.2017 року № 440 «Про затвердження Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України», Наказу Міністерства оборони України від 29.04.2020 № 140 «Про затвердження Порядку застосування Каталогу продуктів харчування» не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виявлені порушення фактично виникли у зв`язку з невиконанням іншими посадовими особами в/ч НОМЕР_2 вимог наказу Міністерства оборони України від 16.07.1997 року № 300 «Про затвердження Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України», Наказу Міністерства оборони України від 17.08.2017 року № 440 «Про затвердження Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України», Наказу Міністерства оборони України від 29.04.2020 року № 140 «Про затвердження Порядку застосування Каталогу продуктів харчування».
Однак, як встановлено в ході розгляду справи, вина інших осіб у розрізі їх завдань та обов`язків у ході перевірки не досліджувалася.
Згідно ч. 1, 2 ст. 86 Дисциплінарного статуту якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення, під час чого враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби
З вищевикладеного вбачається, що військова дисципліна ґрунтується, зокрема на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, бездоганного і неухильного додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, проте суд наголошує, що будь-яке порушення військової та/або виконавчої дисципліни повинно бути доведеним, обґрунтованим, повинно бути враховано характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Колегія суддів зауважує, що підставою для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. Для притягнення військовослужбовця до такої відповідальності необхідно, щоб був зафіксований сам факт порушення, вину військовослужбовця повністю доведено, встановлено ступінь його вини та з`ясовано причини і умови, що сприяли вчиненню ним правопорушення.
Таким чином, спірний наказ в частині накладення дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани на ОСОБА_1 прийнято необґрунтовано, без урахування специфіки роботи установи, завдань та обов`язків посадових осіб позивача у розрізі завдань та посадових обов`язків інших осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вище наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірний наказ командира в/ч НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 25.08.2023 року № 145 «Про результати розгляду подання» щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення - «Сувора догана» за порушення статей 11, 16, 97 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, підпункту 3.2.4. пункту 3.2. розділу 3 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.1997 року № 300, підлягає скасуванню.
Крім того, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) про скасування судового рішення в частині, якою судом стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн., оскільки апеляційна скарга в цій частині не вмотивована та не містить доводів щодо неправомірності рішення суду першої інстанції.
З урахуванням наведено вище, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ), та не вбачає підстав для скасування судового рішення.
Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін (п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України).
У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року, - без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова	
Судді	   	Л.В. Курило    А.О. Бегунц   	
          Постанова у повному обсязі складена і підписана 14 жовтня 2024 року.