П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/12730/24	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
                   суддів  – Осіпова Ю.В.,
                                – Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу адвоката Хом`яка Віктора Петровича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «САНТЕХБУДПОСТАЧ» на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2024 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САНТЕХБУДПОСТАЧ» до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення щодо визначення (коригування) митної вартості товару,-
          
В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «САНТЕХБУДПОСТАЧ» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київської митниці, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100000/2024/000023/2 від 30.01.2024 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «САНТЕХБУДПОСТАЧ» задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100000/2024/000023/2 від 30.01.2024 року.
05 серпня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення, в якій представник позивача просив суд  стягнути з Київської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехбудпостач» судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 25000 грн.
Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2024 року заяву про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з Київської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантехбудпостач» судові витрати на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. В іншій частині заяви відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним додатковим рішенням суду першої інстанції, адвоката Хом`як Віктор Петрович звернувся до суду з апеляційною скаргою в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «САНТЕХБУДПОСТАЧ», в якій просить скасувати оскаржуване додаткове рішення в частині відмови у задоволенні заяви та ухвалити нове рішення, яким стягнути з Київської митниці за рахунок бюджетних асигнувань витрати на професійну правничу допомогу у сумі 21 000 грн. 
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що вивчення, аналіз матеріалів та підготовка позовної заяви в цій справі потребували значних витрат часу у зв`язку з великим обсягом документів, які були підставою для прийняття оскаржуваного рішення, вартість правничої допомоги у цій справі становить 6 відсотків від ціни позову, при цьому ця справа має виняткове значення для позивача.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вирішуючи спірне питання та доходячи висновку про наявність підстав для компенсації заявлених витрат позивача на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що оцінюючи надані позивачем докази, що підтверджують здійснення відповідних витрат за укладеною додатковою угодою до договору про надання правової (правничої) допомоги, перелік наданих послуг, наведений у акті наданих послуг, враховуючи категорію цієї справи, зміст виконаної роботи, наявність сформованої судової практики з розгляду цієї категорії справ, фактичні витрати, які належать стягненню з відповідача на користь позивача складають 4000 грн.
Вирішуючи спірне питання в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України), судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно положень ч.ч. 2-5 ст.134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.ч. 6, 7 ст.134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч.ч. 7, 9 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Так, як вбачається з матеріалів справи, 20.03.2024 року між ТОВ «САНТЕХБУДПОСТАЧ» та Адвокатським бюро «Віктора Хом`яка» було укладено договір №8 про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого АБ на підставі доручення клієнта, бере на себе зобов`язання з надання правничої допомоги в обсязі та на умах, передбачених даним договором. (п.1.1 договору)
Правничу допомогу, що надається АБ, клієнт оплачує в гривнях, за ставкою 4000 грн за кожну годину роботи адвоката, шляхом повної попередньої оплати. (п.4.1 договору)
Для погодження умов представництва інтересів клієнта в окремій судовій справі сторони можуть укласти додаткову угоду, в якій визначаються вартість правничої допомоги, строки оплати та інші умови надання такої правничої допомоги. У такому випадку сторони керуються умовами додаткової угоди. (п. 4.2 договору)
Так, судом встановлено, що між сторонами договору було укладено додаткову угоду № 1 від 20.03.2024 року якою передбачено, зокрема:
- П. 2 вартість правничої допомоги, що передбачено п.1 даної Додаткової угоди становить 40  000 грн, в суді 1-інстанції – 25000,00 грн, в суді апеляційної інстанції – 15000,00 грн;
-  П. 3 оплату правничої допомоги передбаченої п. 1 додаткової угоди клієнт здійснює на підставі рахунку АБ в наступному порядку: 8000 грн передплата протягом 5 днів з моменту отримання рахунку; 4000 грн протягом 10 днів з моменту ухвалення рішення судом першої інстанції; 28000 грн протягом 10 днів з моменту ухвалення рішення апеляційним судом.
- П. 4 до вартості правничої допомоги включено повний комплекс послуг (складання та подання процесуальних документів, участь в судових засіданнях, отримання рішення суду, інші дії необхідні для виконання доручення клаєнта) щодо ведення справи про визнання протиправним та скасування рішення київської митниці про коригування митної вартості від 30.01.2024 року № UA100000/2024/000023/2.
На підтвердження надання юридичних послуг представник позивача додає до заяви Акт наданих послуг № 10 від 05.08.2024 року.
Відповідно до вказаного акту, адвокатом за договором було надано такі послуги:
-Надання правничої допомоги у вигляді представництва інтересів клієнта в Одеському окружному адміністративному суді у справі про визнання протиправним та скасування рішення Київської митниці про коригування митної вартості від 30.01.2024 року № UA100000/2024/000023/2 відповідно до п. 3 додаткової угоди №1 від 20.03.2024 року – 25000,00 грн.
За надані послуги АБ виставлено рахунок на оплату №10 від 16.04.2024 року з урахуванням п. 3 додаткової угоди – 8000,00 грн попередня плата.
На підтвердження факту часткової оплати у відповідності до п. 3 додаткової угоди надано платіжну інструкцію № 639 від 16.04.2024 року на суму 8000,00 грн.

При цьому, колегія суддів зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що зазначено у рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04), заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Дослідивши наявні у матеріалах справи документи на підтвердження обґрунтованості розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд зазначає, що включена до Акту наданих послуг послуга щодо представництва інтересів клієнта в Одеському окружному адміністративному суді, яку було оцінено у 25000,00 грн не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, оскільки існує стала сформована судова практика з розгляду цієї категорій справ, справа розглядалась в порядку письмового провадження, відповідно адвокат не приймав участь у судових засіданнях. 
Колегія суддів критично оцінює посилання апелянта на велику кількість документів, оскільки  вказані документи були надані на 32 аркушах (а.с. 18-50), що на переконання на суду не є значним обсягом доказів.
Колегія суддів також критично оцінює доводи апелянта, що  прийняття рішення про коригування митної вартості призведе до необхідності збільшувати митну вартість ідентичних товарів, які будуть ввозитись за цим контрактом, що своєю чергою призведе до безпідставного збільшення митних платежів по таких поставках, оскільки вказані твердження не узгоджуються із приписами МК України.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що враховуючи категорію справи, предмету спору і ціну позову, складність даної справи та об`єм виконаних робіт, розмір витрат на професійну правничу допомогу 4000,00 грн. є пропорційним до предмета спору, а відтак наявні підстави для компенсації позивачу частини понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено додаткове судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Хом`яка Віктора Петровича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «САНТЕХБУДПОСТАЧ» на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2024 року – залишити без задоволення.
Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2024 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САНТЕХБУДПОСТАЧ» до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення щодо визначення (коригування) митної вартості товару –  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя:                                                              М. П. Коваль

Суддя:                                                                                     Ю.В. Осіпов

Суддя:                                                                                     В.О. Скрипченко