ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року 
м. Київ

справа № 420/5285/21
адміністративне провадження № К/990/30841/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Білак М.В., 
суддів: Жука А.В., Мартинюк Н.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року (головуючий суддя - Аракелян М.М.)
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2023 року (головуючий суддя - Шеметенко Л.П., судді: Турецька І.О., Шевчук О.А.)
у справі № 420/5285/21
за позовом ОСОБА_1 
до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), Командувача Військово-морських Сил Збройних Сил України, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державна казначейська служба України
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії 
I. РУХ СПРАВИ
1. У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Командувача ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка полягає у неприйнятті жодного обов`язкового рішення про виплату грошового забезпечення на підставі та на виконання рішення Командувача Військово-морських Сил Збройних Сил України про здійснення повного розрахунку по грошовому забезпеченню, як військовослужбовця, звільненого з військової служби у відставку, що оформлене абзацом 9 пункту 4 наказу № 184 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 від 24 вересня 2020 року;
- визнати протиправною бездіяльність Командувача Військово-морських Сил Збройних Сил України та ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у неприйнятті 24 вересня 2020 року обов`язкового рішення, оформленого наказом по стройовій частині ІНФОРМАЦІЯ_1 про виплату ОСОБА_1 , як військовослужбовцю, грошового забезпечення за 24 вересня 2020 року за посадою, яка вказана в абзаці 2 пункту 4 наказу № 184 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 від 24 вересня 2020 року;
- визнати протиправною бездіяльність Командувача Військово-морських Сил Збройних Сил України та ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у неприйнятті 24 вересня 2020 року обов`язкового рішення, оформленого наказом по стройовій частині ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення ОСОБА_1 , як військовослужбовцю, розміру посадового окладу та розміру додаткових видів грошового забезпечення за посадою, яка вказана в абзаці 2 пункту 4 наказу № 184 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 від 24 вересня 2020 року;
- визнати протиправною бездіяльність Командувача Військово-морських Сил Збройних Сил України та ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у неприйнятті 24 вересня 2020 року при виданні наказу № 184 (пункт 4) (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 обов`язкових рішень про виплату ОСОБА_1 , як військовослужбовцю, звільненому з військової служби у відставку, всіх надбавок, доплат та щомісячної премії, грошового забезпечення, які передбачені на день видання цього наказу, та у невнесенні до пункту 4 цього наказу обов`язкових відомостей про дати, по які вони виплачуються;
- визнати протиправною бездіяльність Командувача Військово-морських Сил Збройних Сил України та ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у неприйнятті 24 вересня 2020 року при виданні наказу № 184 (пункт 4) (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 обов`язкових рішень про виплату ОСОБА_1 , як військовослужбовцю, звільненому з військової служби у відставку, грошової допомоги при звільненні з військової служби у відставку в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за чотири повних календарних роки військової служби в Збройних Силах України (з 01 серпня 2016 року по 01 серпня 2020 року), та у невнесенні до пункту 4 цього наказу обов`язкових відомостей про вислугу у Збройних Силах України (календарну та пільгову) на день виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ;
- визнати протиправною бездіяльність Командувача Військово-морських Сил Збройних Сил України та ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у неприйнятті 24 вересня 2020 року при виданні наказу № 184 (пункт 4) (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 обов`язкових рішень про виплату ОСОБА_1 , як військовослужбовцю, звільненому з військової служби у відставку, грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки (45 днів) за поточний 2020 рік, а також за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за три минулі роки (за 2017, 2018, 2019 роки), та у невнесенні до пункту 4 цього наказу обов`язкових відомостей про невикористання, як військовослужбовцем, щорічної основної відпустки у 2020 році та за три минулі роки;
- визнати протиправною бездіяльність Командувача Військово-морських Сил Збройних Сил України та ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у неприйнятті 24 вересня 2020 року обов`язкового рішення, оформленого наказом по стройовій частині ІНФОРМАЦІЯ_1 про виплату ОСОБА_1 , як військовослужбовцю, грошової допомоги для оздоровлення за 2020 рік, та у невнесенні до пункту 4 наказу № 184 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 обов`язкових відомостей про неотримання цієї грошової допомоги;
- визнати протиправною бездіяльність Командувача Військово-морських Сил Збройних Сил України та ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у неприйнятті 24 вересня 2020 року обов`язкового рішення, оформленого наказом по стройовій частині ІНФОРМАЦІЯ_1 про виплату ОСОБА_1 , як військовослужбовцю, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, та у невнесенні до пункту 4 наказу № 184 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 обов`язкових відомостей про неотримання цієї матеріальної допомоги;
- зобов`язати Командувача Військово-морських Сил Збройних Сил України встановленим порядком прийняти рішення, оформлене наказом по стройовій частині ІНФОРМАЦІЯ_1 про виплату ОСОБА_1 , як військовослужбовцю, грошового забезпечення за 24 вересня 2020 року за посадою, яка вказана в абзаці 2 пункту 4 наказу № 184 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 від 24 вересня 2020 року;
- зобов`язати Командувача Військово-морських Сил Збройних Сил України встановленим порядком прийняти рішення, оформлене наказом по стройовій частині ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення ОСОБА_1 , як військовослужбовцю, розміру посадового окладу та розміру додаткових видів грошового забезпечення за посадою, яка вказана в абзаці 2 пункту 4 наказу № 184 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 від 24 вересня 2020 року;
- зобов`язати Командувача Військово-морських Сил Збройних Сил України встановленим порядком прийняти рішення, оформлене наказом по стройовій частині ІНФОРМАЦІЯ_1 про виплату ОСОБА_1 , як військовослужбовцю, звільненому з військової служби у відставку, всіх надбавок, доплат та щомісячної премії грошового забезпечення, які передбачені на день видання цього наказу;
- зобов`язати Командувача Військово-морських Сил Збройних Сил України встановленим порядком прийняти рішення, оформлене наказом по стройовій частині ІНФОРМАЦІЯ_1 про виплату ОСОБА_1 , як військовослужбовцю, звільненому з військової служби у відставку, грошової допомоги при звільненні з військової служби у відставку в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за чотири повних календарних роки військової служби в Збройних Силах України (з 01 серпня 2016 року по           01 серпня 2020 року);
- зобов`язати Командувача Військово-морських Сил Збройних Сил України встановленим порядком прийняти рішення, оформлене наказом по стройовій частині ІНФОРМАЦІЯ_1 про виплату ОСОБА_1 , як військовослужбовцю, звільненому з військової служби у відставку, грошової компенсації за всі невикористані ним дні щорічної основної відпустки (45 днів) за 2020 рік, а також за всі невикористані ним дні щорічної основної відпустки за три минулі роки (за 2017, 2018, 2019 роки);
- зобов`язати Командувача Військово-морських Сил Збройних Сил України встановленим порядком прийняти рішення, оформлене наказом по стройовій частині ІНФОРМАЦІЯ_1 про виплату грошової допомоги для оздоровлення за 2020 рік;
- зобов`язати Командувача Військово-морських Сил Збройних Сил України встановленим порядком прийняти рішення, оформлене наказом по стройовій частині ІНФОРМАЦІЯ_1 про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік;
- зобов`язати Командувача Військово-морських Сил Збройних Сил України та ІНФОРМАЦІЯ_1 встановленим порядком внести зміни до пункту 4 наказу № 184 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 від 24 вересня 2020 року шляхом доповнення обов`язковими відомостями:
- про вислугу у Збройних Силах України (календарну та пільгову) на день 24 вересня 2020 року виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ;
- про невикористання щорічної основної відпустки за 2020 рік та за три минулі (за 2017, 2018, 2019) роки;
- про невиплату грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, а також про невиплату інших одноразових додаткових видів грошового забезпечення, які передбачені на день видання цього наказу, з посиланням на діючий акт законодавства;
- про дати, по які виплачені надбавки, доплати та щомісячні премії грошового забезпечення, які передбачені на день видання цього наказу;
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на відшкодування заподіяної протиправною бездіяльністю Командувача Військово-морських Сил Збройних Сил України та ІНФОРМАЦІЯ_1 моральної шкоди у розмірі 500 тисяч грн.
2. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказом № 184 його виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знято з усіх видів забезпечення з 24 вересня 2020 року. Проте рішення про виплату грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористані дні основної відпустки не було прийнято, чим допущено протиправну бездіяльність.
3. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
4. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2023 року рішення суду першої інстанції змінено, виключивши мотиви, з яких виходив суд, та визначивши мотиви за цією постановою, які викладені у рішенні суду апеляційної інстанції.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. 
5. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове.
6. Ухвалою Верховного Суду від 26 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.  
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
7.  ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України.
8. Наказом Міністра оборони України від 13 травня 2016 року № 426 (по особовому складу) відповідно до частини сьомої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з урахуванням вимог частини восьмої цієї ж статті, капітана І рангу ОСОБА_1 , начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено з військової служби у відставку за пунктом «б» (за станом здоров`я).
9. Постановою Одеського окружного адміністративного суду  від 20 квітня 2017 року у справі №815/7098/16, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року та постановою Верховного Суду від 12 листопада 2019 року, визнано протиправним та скасовано рішення командувача Військово-морськими Силами Збройних Сил України, оформлене наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 № 230 (по стройовій частині) від 14 листопада 2016 року (пункт 1 наказу). Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 поновити капітана І рангу ОСОБА_1 з 14 листопада 2016 року у списках особового складу командування Військово-морськими Силами Збройних Сил України та на всіх видах забезпечення. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити повний розрахунок капітана І рангу ОСОБА_1 по грошовому та матеріальному забезпеченню як військовослужбовця, звільненого з військової служби у відставку. Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої протиправним рішенням моральної шкоди 50 000 грн. 
10. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24 вересня 2020 року № 184 на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду  від 20 квітня 2017 року у справі № 815/7098/16 капітана І рангу ОСОБА_1 з 14 листопада 2016 року поновлено у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаді начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування ІНФОРМАЦІЯ_1 та на всіх видах забезпечення.
Капітана І рангу ОСОБА_1 , начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 13 травня 2016 року №428 з військової служби у відставку за пунктом «б» частини сьомої статті 26 (за станом здоров`я) з правом носіння військової форми одягу, з 24 вересня 2020 року виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , знято зі всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Вважати виплаченою грошову допомогу при звільненні з військової служби у відставку в розмірі 50% місячного грошового забезпечення пропорційно прослуженого часу в Збройних Силах за 45 календарних років у розмірі 195  378,75 грн відповідно до наказу Міністра оборони України від   11 червня 2008 року № 260.
Вважати виплаченим грошове забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум, за період з 30 січня 2002 року по 25 липня 2014 року за пунктом 12 постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2014 року по справі №2-а-6803/09/1570, з урахуванням основних, додаткових щомісячних видів грошового забезпечення, одноразових видів грошового забезпечення, індексації за цей період на загальну суму 656 823,35 грн.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178, пункту 9 розділу ХХХІ наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (змінами), здійснити повний розрахунок капітана 1 рангу ОСОБА_1 по грошовому та матеріальному забезпеченню, як військовослужбовця, звільненого з військової служби у відставку, з урахуванням повного виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду у справах № 815/5639/16 та №815/5826/16; виплатити середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по 29 червня 2020 року в розмірі 60 4371,60 грн; виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 30 червня по 24 вересня 2020 року; зарахувати до вислуги років та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання, період з 14 листопада 2016 року по 24 вересня 2020 року; виплатити грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно за період з 14 червня 2016 року по 24 вересня 2020 року в розмірі 38 354,14 грн.
Згідно із грошовим атестатом, виданим військовою частиною НОМЕР_2 , ОСОБА_1 призначено до виплати: середньомісячне грошове забезпечення за період з 15 листопада 2016 року по 29 червня 2020 року в розмірі 60 4371 грн; згідно із роздавальною відомістю № 668 військової частини НОМЕР_2 у вересні 2020 року призначено до виплати компенсацію речового майна у сумі 37 778,83 грн; згідно із роздавальною відомістю № 670 військової частини НОМЕР_1 за червень-жовтень 2020 року призначено до виплати 68 644,51 грн грошового забезпечення; згідно із роздавальною відомістю № 669 військової частини НОМЕР_1 за вересень 2020 року визначено до виплати середній заробіток за період з 15 листопада 2016 року по 21 квітня 2020 року у сумі 595 306,03 грн; згідно із платіжним дорученням АТ «УкрСиббанк» 28 вересня 2020 року на рахунок позивача зараховано 595 306,03 грн, 68 644,51 грн та 37 778,83 грн.
11. Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиплати додаткової винагороди протиправною, позивач звернувся до суду.  
III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
12. Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач, видаючи 24 вересня 2020 року наказ № 184, діяв правомірно, а отже відсутні підстави для зобов`язання прийняти рішення відповідно до позовних вимог та визнати протиправною допущену бездіяльність.
13. Наказом № 184 вирішено питання про виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу та грошової компенсації вартості неотриманого речового майна, що означає здійснення розрахунку з позивачем по 24 вересня 2020 року.     
14. Оскільки одноразові додаткові види грошового забезпечення за час вимушеного прогулу виплаті не підлягають, то вимоги позивача про виплату грошової допомоги при звільненні з військової служби у відставку не можуть бути задоволені.
15. Відповідно до вимог частини чотирнадцятої статті 10-1 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» та враховуючи, що ОСОБА_1 був звільнений з військової служби у 2016 році, а поновлений у 2020 році, то підстави для виплати грошової компенсації за всі невикористані дні щорічних основних відпусток відсутні, як і грошова допомога для оздоровлення.
16. Також відповідно до вимог пункту 8 розділу ХХІV Порядку № 260 права на матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань військовослужбовцям за 2017-2020 роки позивач не набув.
17. Суд апеляційної інстанції, змінюючи рішення суду першої інстанції в частині мотивів, прийшов до висновку про відсутність саме протиправної бездіяльності з боку відповідача враховуючи обставини прийняття 24 вересня 2020 року наказу № 184, у пункті 4 якого вирішено питання щодо виплати позивачу грошового забезпечення у зв`язку з виключенням зі списків особового складу військової частини, у визначений відповідачем спосіб, з урахуванням раніше виплачених сум.
18. Звертав увагу на те, що позивач подав дві позовні заяви, які стосуються питання правомірності визначення у наказі № 184 розміру виплаченого грошового забезпечення у зв`язку з виключенням зі списків особового складу частини.
19. Відповідно, суд першої інстанції фактично надав оцінку наказу № 184 та констатував правомірність дій відповідача по його прийняттю, проте помилково не врахував, що позивач у цій справі не оскаржує наказ від 24 вересня 2020 року № 184, а він є предметом оскарження у адміністративній справі № 420/11264/20.
20. Таким чином, у справі № 420/11264/20 буде надана оцінка прийнятому наказу та оцінена правомірність дій щодо виплачених позивачу сум грошового забезпечення на підставі цього наказу.
21. В свою чергу, у цій справі не встановлено саме протиправної бездіяльності. Командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято 24 вересня 2020 року наказ (по стройовій частині)  № 184, у пункті 4 якого вирішено питання щодо виплати грошового забезпечення у зв`язку із виключенням позивача зі списків особового складу частини, у визначений відповідачем спосіб, з урахуванням раніше виплачених сум. Підстави для прийняття додаткових рішень до цього наказу, внесення змін до нього, при тому, що позивач цей наказ оскаржує в іншій справі із вимогами про поновлення у списках, виплатою усіх належних сум, суд апеляційної інстанції вважав відсутніми.            
ІV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
22. Касаційне провадження у цій справі відкрито на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) з огляду на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме: частини сьомої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008; частини третьої пункту 12.8 Інструкції про організацію виконання положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої   наказом Міністерства оборони України від 10 квітня 2009 року №170; пункту 1 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2028 року №260.
23. Позивач у касаційній скарзі звертає увагу на те, що командир військової частини на день видання наказу про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (на день звільнення військовослужбовця зі служби), а саме 24 вересня 2020 року, не встановив йому розмір посадового окладу та розміри (%) щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і, як наслідок, зробив неможливим нарахування та виплату військовослужбовцю грошового забезпечення, належних грошових коштів при звільнені у відставку за станом здоров`я.
24. Відсутність наказу про встановлення офіцеру розміру посадового окладу за займаною посадою фактично робить неможливим без порушень Закону і фінансової дисципліни нарахування та виплату будь-яких грошових коштів, включаючи щомісячне грошове забезпечення, гарантоване державою.
25. Після прийняття рішення про поновлення в списках особового складу військової частини НОМЕР_1 та на всіх видах забезпечення, командиром не було прийнято обов`язкового рішення про встановлення розміру посадового окладу і розміру (%) щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за займаною посадою в Командуванні ВМС ЗСУ. Така суттєва обставина виключає нарахування та виплату будь-яких грошових коштів станом на 24 вересня 2020 року за вказаною у цьому ж наказі посадою.
26. Протиправна бездіяльність Командувача ВМС ЗСУ полягає у виданні наказу № 184 без прийняття обов`язкових рішень (про виплату щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що передбачені на день видання наказу; грошової допомоги при звільненні з військової служби у відставку; грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки), як це передбачено Інструкцією з діловодства в Збройних Силах України, і вони відсутні у пункті 4 цього наказу. 
27. Також у пункті 4 наказу № 184 не вказано такі обов`язкові відомості, як вислуга у Збройних Силах України (календарна та пільгова) на день виключення зі списків особового складу; про використання щорічної основної відпустки за поточний рік та за минулі роки; відомості про виплату (невиплату) грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, а також інших одноразових додаткових видів грошового забезпечення, які передбачені на день видання наказу; про дати, по які йому виплачуються надбавки, доплати та щомісячні премії, що також свідчить про протиправну бездіяльність Командувача та Командування ВМС ЗС України.
28. Позивач вважає, що суд апеляційної інстанції не розглянув доводи апеляційної скарги по кожній із позовних вимог, що призвело до ухвалення незаконної постанови. У дійсності позовна заява у справі № 420/5285/21 не містить будь-яких відомостей про незгоду з будь-яким абзацом пункту 4 наказу № 184, а також не оскаржується сам наказ № 184. При цьому у справі №420/5285/21 він оскаржує протиправну бездіяльність відповідачів при виданні наказу № 184 (пункт 4), отже просить суд зобов`язати відповідачів вчинити певні дії, не скасовуючи та не змінюючи зміст абзаців пункту 4 наказу № 184, які вони мали станом на 24 вересня 2020 року.
29. На переконання позивача суд апеляційної інстанції безпідставно стверджує, що його позовна заява у справі № 420/5285/21 стосується питання розміру виплаченого грошового забезпечення. У дійсності він просить суд зобов`язати Командувача ВМС ЗС України прийняти обов`язкові відповідно до вимог додатку 1 до Інструкції з діловодства в Збройних Силах України (пункт 2.1.6), рішення.
30. Звертає увагу на те, що у справі № 420/5285/21 позовні вимоги стосуються захисту права: на закінчення проходження військової служби порядком, визначеним чинним законодавством України та належне документальне оформлення закінчення проходження військової служби; на отримання встановленим порядком грошового забезпечення, гарантованого державою як військовослужбовцю, звільненому з військової служби у відставку за станом здоров`я; у сфері пенсійного забезпечення, а саме на призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».    
31. Станом на 14 листопада 2016 року (день початку перебування у вимушеному прогулі) діяли інші нормативно-правові акти, якими визначався розмір та порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців. Проте у 2017-2018 роках такий порядок та розміри посадових окладів було змінено, але до позивача з 24 вересня 2020 року не застосований, чим допущено протиправну бездіяльність (пункти 3, 10 позовних вимог).
32. У справі № 420/5285/21 не оскаржуються будь-які дії відповідачів, проте оскаржується їх протиправна бездіяльність.
33. Командувач ВМС ЗС України станом на 24 вересня 2020 року був зобов`язаний прийняти обов`язкове відповідне рішення про виплату грошового забезпечення за 24 вересня 2020 року, як за єдиний та останній день проходження військової служби, однак цього не зробив.
34. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно застосував останній абзац частини чотирнадцятої статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» при вирішенні пунктів 7, 14 його позовних вимог.
35. Звертає увагу на те, що його законне право на щорічну основну відпустку за 2017-2020 роки підтверджено постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2021 року у справі № 420/11669/20 про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошові кошти, як компенсацію за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за вказаний період.
36. Мотивувальна частина судового рішення окружного суду не містить доводи, правову позицію та висновки по пунктах 4-8 та 16 позовних вимог, а тому судове рішення в цій частині є невмотивованим і незаконним.
37. Рішення командира військової частини НОМЕР_1 , оформлені абзацами 10, 11, 13 пункту 4 наказу № 184 не є рішеннями про виплату грошового забезпечення як військовослужбовцю, звільненому з військової служби у відставку та не ґрунтується на факті виключення 24 вересня 2020 року його зі списків особового складу військової частини, як помилково вказує суд апеляційної інстанції. Так само і грошове забезпечення, зазначене у абзаці 4 пункту 4 наказу №184, не є «раніше виплаченою сумою» військовослужбовцю, звільненому з військової служби у відставку.
38. При прийнятті постанови суд апеляційної інстанції не звернув увагу на те, що у справі №420/5285/21 позивач оскаржує протиправну бездіяльність Командувача та ІНФОРМАЦІЯ_5 , а у похідних позовних вимогах просить для поновлення прав зобов`язати встановленим порядком прийняти обов`язкові рішення, оформлені наказом (наказами) по стройовій частині. У той же час у всіх основних позовних вимогах у справі № 420/11264/20 просить визнати протиправними та скасувати рішення Командувача ВМС ЗС України, які оформлені відповідними абзацами пункту 4 наказу № 184. У похідних вимогах у справі №420/11264/20 просить зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 вчинити певні дії для поновлення прав, порушених відповідачами внаслідок незаконного виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , зокрема, нарахувати та виплатити належним чином грошове та матеріальне забезпечення за час вимушеного прогулу.
39. Позивач вважає помилковим твердження суду апеляційної інстанції про те, що він обрав неналежний спосіб захисту порушених прав оскільки предметом позовних вимог у цій справі не є питання вибору належного способу захисту, а суди повинні були перевірити саме протиправну бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_5 .
40. Представник ІНФОРМАЦІЯ_5 у відзиві на касаційну скаргу просив залишити її без задоволення.
41. На думку відповідача, позовна заява у справі № 420/5285/21 є спробою позивача переглянути судове рішення, яке набрало законної сили, а саме ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року у справі № 815/7098/16, якою розглянуто подану у порядку статті 383 КАС України заяву ОСОБА_1 . За своєю суттю цей спір виник у зв`язку з неправильним, на думку позивача, виконанням рішення від 20 квітня 2017 року у справі №815/7098/16. Обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому у такий спосіб неможливо захистити чи відновити його право у разі визнання судом порушеним.
42. Редакція Порядку № 260 до 29 червня 2020 року передбачала що до розрахунку грошового забезпечення включаються щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за займаною штатною посадою до звільнення, а після 30 червня 2020 року такий порядок розрахунку змінився. Відповідно військовою частиною НОМЕР_1 було проведено розрахунок грошового забезпечення позивача в період з 15 листопада 2016 року по 29 червня 2020 року виходячи з грошового забезпечення позивача, яке він отримував до звільнення з військової служби (виключення зі списків частини), а з 30 червня по 24 вересня 2020 року - з урахуванням змін норм грошового забезпечення, що підтверджується доказами у справі.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
43. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, вважає за необхідне зазначити таке. 
44. Спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку з невиплатою частини грошового забезпечення, належного до виплати при звільненні з військової служби.
45. Частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.  
46. Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
47. Частини перша-друга статті 5 КАС України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
48. Змінюючи мотиви відмови у задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції зазначав про те, що фактично позивач не погоджується з прийнятим 24 вересня 2020 року наказом № 184, але при цьому не оскаржує його. У той же час наказ № 184 та рішення відповідача про виплату грошового забезпечення у зв`язку з виключенням позивача зі списків особового складу військової частини є предметом оскарження у справі № 420/11264/20. Відповідно, під час вирішення спірних правовідносин у справі № 420/11264/20 буде надана оцінка прийнятому наказу та правомірності дій відповідача щодо виплачених сум грошового забезпечення на підставі такого наказу.
49. Так, спірні вимоги у справі № 420/11264/20 пов`язані з тим, що ОСОБА_1 не погоджується із наказом Командувача ВМС ЗС України від 24 вересня 2020 року № 184, а саме з пунктом 4, вважає його протиправним, оскільки при прийнятті були проігноровані і порушені вимоги нормативно-правових актів, якими визначено порядок проходження кадровим офіцером військової служби та персональний облік в ЗС України. Станом на 24 вересня 2020 року йому не було нараховано та виплачено в повному обсязі грошове забезпечення за період військової служби, а саме: грошове забезпечення за 24 вересня 2020 року (день виключення зі списків особового складу); грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по 29 червня 2020 року; грошова допомога при звільненні у відставку в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за чотири повних календарних роки (з 01 серпня 2016 року по 01 серпня 2020 року); грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки (45 днів) за поточний 2020 рік, а також за 2017-2019 роки; грошова допомога для оздоровлення за 2020 рік в розмірі місячного грошового забезпечення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік; компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячного грошового забезпечення, тобто, не було виплачено в повному обсязі грошове забезпечення за період з 30 жовтня 2002 року по 25 липня 2014 року. Також на момент видання наказу №184 від 24 вересня 2020 року він не давав згоди ІНФОРМАЦІЯ_5 на виключення його зі списків особового складу Командування без проведення повного розрахунку по грошовому і матеріальному забезпеченню.
50. У обґрунтування позовних вимог, з якими він звернувся у квітні 2021 року у справі №420/5285/21, ОСОБА_1 вказував на те, що на день видання наказу № 184 йому, як військовослужбовцю, Командувачем ВМС ЗС України не було встановлено розмір посадового окладу та розмір додаткових видів грошового забезпечення за посадою, вказаною в абзаці 2 пункту 4 цього ж наказу. Така суттєва обставина відповідно до чинного законодавства виключає нарахування та виплату будь-якого грошового забезпечення станом на 24 вересня 2020 року за вказаною у наказі № 184 посадою.  Відповідачі на підставі та на виконання рішення Командувача ВМС ЗС України про здійснення повного розрахунку по грошовому забезпеченню військовослужбовця, звільненого з військової служби у відставку, що оформлено абзацом 9 пункту 4 наказу № 184 від 24 вересня 2020 року  насправді до теперішнього часу не прийняли жодного обов`язкового рішення по виплату грошового забезпечення. Саме у цьому і полягає протиправна бездіяльність Командувача та ІНФОРМАЦІЯ_5 , яку позивач оскаржує.  
51. Тобто позивач вважає, що Командувачем та Командуванням ВМС ЗС України станом на       24 вересня 2020 року та при виданні наказу № 184 (пункт 4) від 24 вересня 2020 року встановленим порядком  не було прийнято обов`язкові рішення про виплату:  грошового забезпечення за 24 вересня 2020 року у розмірі, передбаченому для вказаної в абзаці 2 пункту 4 цього наказу посаді (така дата є останнім днем його перебування на військової службі); грошової допомоги у разі звільнення з військової служби у відставку в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за чотири повних календарних року служби в ЗС України (з 01 серпня 2016 року по 01 серпня 2020 року) відповідно до частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;  грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки (45 днів) за 2020 рік, а також за всі невикористані дні щорічної основної відпустки за 2017, 2018, 2019 роки.
52. Таким чином, суд апеляційної інстанції правомірно прийшов до висновку, що фактично позивач не погоджується із наказом від 24 вересня 2020 року № 184 та просить зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 прийняти обов`язкові рішення щодо виплати йому грошового забезпечення у зв`язку з виключенням зі списків особового складу військової частини та внести зміни до вже прийнятого наказу (а саме до наказу № 184). 
53. Оскільки ОСОБА_1 у справі № 420/11264/20 оскаржує наказ від 24 вересня 2020 року №184 та прийняті у ньому рішення щодо виплати грошового забезпечення у зв`язку із виключенням зі списків особового складу військової частини, поновлення у списках особового складу та на всіх видах забезпечення, проведення повного розрахунку по грошовому та матеріальному забезпеченню, то у такій справі судами буде надана оцінка прийнятому наказу та оцінена правомірність дій відповідачів щодо виплачених сум грошового забезпечення на підставі цього наказу.
54. Суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив з того, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з тих підстав, що ОСОБА_1 оскаржує наказ від 24 вересня 2020 року № 184 та внесення до нього змін у адміністративній справі № 420/11264/20 з вимогами поновити у списках, виплатою усіх належних сум, а у справі № 420/5285/21 не встановлено протиправної бездіяльності відповідачів. Командиром військової частини НОМЕР_1 було прийнято 24 вересня 2020 року наказ №184, пунктом 4 якого вирішено питання виплати грошового забезпечення у зв`язку з виключенням позивача зі списків особового складу військової частини у визначений спосіб, з урахуванням раніше виплачених сум, а підстави для прийняття додаткових рішень до наказу № 184, внесення до нього змін - відсутні. 
55. Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
56. Керуючись вказаною нормою, суд апеляційної інстанції правомірно прийшов до висновку про зміну мотивів, з яких виходив суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , визначивши мотиви такої відмови, викладені у постанові.
57. Таким чином, доводи касаційної скарги позивача про необхідність формування висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, які слугували підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі за пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, не знайшли своє підтвердження під час касаційного перегляду оскаржуваного судового рішення. 
58. Враховуючи встановлені судами попередніх інстанцій обставини Верховний Суд вважає правомірним висновок суду першої інстанції з урахуванням мотивів суду апеляційної інстанції.
59. Наведені в касаційній скарзі мотиви та доводи не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав уважати, що ними неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права при постановленні оскаржуваних судових рішень.
60. Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
61. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 356 КАС України, Верховний Суд 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі №420/5285/21 - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
М.В. Білак
А.В. Жук
Н.М. Мартинюк,
Судді Верховного Суду