ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року 
м. Київ

справа №520/1970/23
адміністративне провадження № К/990/5460/24
адміністративне провадження № К/990/8870/24
адміністративне провадження № К/990/9087/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Білак М.В., 
суддів: Мацедонської В.Е., Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за касаційними скаргами Міністерства фінансів України, Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Харківській області, 
на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року 
(головуючий суддя - Зінченко А.В.)
на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року (головуючий суддя - Русанова В.Б., судді: Жигилій С.П., Перцова Т.С.)
у справі № 520/1970/23
за позовом ОСОБА_1 
до Державної податкової служби України, Міністерства фінансів України, Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Кабінет Міністрів України,
про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді.
I. РУХ СПРАВИ
1.          У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державної податкової служби України (далі - ДПС України), Міністерства фінансів України (далі - Міністерство), Головного управління ДПС у Харківській області (далі - ГУ ДПС у Харківській області), утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, за участі третьої особи - Кабінету Міністрів України (далі - КМ України), в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати Наказ ДПС України від 21 квітня 2022 року №12-дс «Про накладання дисциплінарного стягнення», яким до ОСОБА_1 було вирішено застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани;
- визнати протиправним та скасувати погодження Міністерства Фінансів України від                          13 грудня 2022 року №17030-17-62/29710 «Про погодження звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області в зв`язку з недотриманням вимог законодавства про державну службу»;
- визнати протиправним та скасувати наказ ДПС України від 14 грудня 2022 року                             №1849-0 «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 »;
- визнати протиправним та скасувати Наказ ГУ ДПС у Харківській області від 19 грудня 2022 року №677-О/ВС «Про оголошення наказу ДПС України від 14 грудня 2022 року №1849-0 «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 »;
- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області з                  03 січня 2023 року;
- стягнути з ГУ Державної податкової служби у Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення по дату поновлення. 
2.          В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказала, що не погоджується з оскаржуваними наказами ДПС України, погодженням Міністерства фінансів України про своє звільнення, діями, наказами ГУ ДПС у Харківській області, якими її фактично було звільнено з посади ще до прийняття наказу ДПС України про звільнення, вважає їх такими, що прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, є необґрунтованими та незаконними, такими, що порушують її права та законні інтереси.
3.          Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року, позовні вимоги задоволено. 
Визнано протиправним та скасовано наказ ДПС України від 21 квітня 2022 року №12-дс «Про накладання дисциплінарного стягнення», яким до ОСОБА_1 було вирішено застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани. 
Визнано протиправним та скасовано погодження Міністерства фінансів України від 13 грудня 2022 року №17030-17-62/29710 «Про погодження звільнення ОСОБА_1 » з посади заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області в зв`язку з недотриманням вимог законодавства про державну службу. 
Визнано протиправним та скасовано наказ ДПС України від 14 грудня 2022 року №1849-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ». 
Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДПС у Харківській області від 19 грудня 2022 року №677-О/ВС «Про оголення наказу ДПС України від 14 грудня 2022 року №1849-о «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено позивачку на посаді заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області з 03 січня 2023 року. Стягнути з ГУ ДПС у Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03 січня 2023 року по 03 серпня 2023 року в сумі 144632 (сто сорок чотири тисячі шістсот тридцять дві) грн 43 коп. 
Допущено судове рішення в частині поновлення позивачки на посаді заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області та виплати заробітної плати за один місяці до негайного виконання.
4.          Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Міністерство, ДПС України та ГУ ДПС у Харківській області звернулись із касаційними скаргами до Верховного Суду.
5.          ГУ ДПС у Харківській області, Міністерство, ДПС України, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просили скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.
6.          Ухвалою Верховного Суду від 04 березня 2024 року відкрито касаційне провадження (№К/990/5460/24) за скаргою ГУ ДПС у Харківській області.
7.          Ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2024 року відкрито касаційне провадження                 (№К/990/9087/24) за скаргою ДПС України. 
8.          Ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2024 року відкрито касаційне провадження №К/990/8870/24) за скаргою Міністерства. 
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
9.           ОСОБА_1 з 1996 року обіймала різні посади державної служби в податкових органах України.
10.          23 грудня 2020 року наказом ДПС України №1482-о та наказом ГУ ДПС у Харківській області від 28 грудня 2020 року №34-О/ВП ОСОБА_1 призначена на посаду заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області.
11.          На підставі наказу ДПС України від 10 січня 2022 року №9 «Про проведення тематичної перевірки», ГУ ДПС у Харківській області проведено тематичну позапланову виїзну перевірку з основних питань організації роботи, за наслідками якої складено акт від 04 лютого 2022 року №210/99-00-02-01-01-14.
12.          В акті зазначено про ряд недоліків в роботі управління податкового аудиту, контроль за яким покладено на ОСОБА_1 , а саме:
-           ОСОБА_1 не забезпечила належний контроль, що призвело до недотримання працівниками управління податкового аудиту ГУ ДПС у Харківській області вимог підпункту 2.3.1 пункту 2.1 розділу 2 Рекомендованого порядку взаємодії підрозділів ДПС з метою оперативного реагування, подолання та контролю податкових ризиків з ПДВ, затвердженого наказом ДФС від 28 липня 2015 року №543 (зі змінами), у частині направлення протягом 5-ти робочих днів запитів до податкових органів, щодо надання інформації стосовно відпрацювання контрагентів - «постачальників» вигодонабувачів після отримання ймовірних схем ухилення від оподаткування; у частині направлення протягом 5-ти робочих днів запитів вигодонабувачам про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень) після отримання ймовірних схем ухилення від оподаткування;
-          вибірковим аналізом матеріалів перевірок встановлено факти недотримання вимог Методичних рекомендацій щодо оформлення матеріалів документальних перевірок податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та документування виявлених порушень, затверджених наказом ДПС від 25 лютого 2021 року №244, у частині відсутності у додатку 3 до актів перевірок інформації щодо відпрацювання ризиків, зокрема, на підставі яких платника податків включено до плану-графіка; недотримання Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДПС від 04 вересня 2020 року №470 (далі - Методичні рекомендації №470), у частині внесення до процесу «Паспорт перевірки» підсистеми «Податковий аудит» ITC «Податковий блок» документів;
- встановлено недотримання вимог пункту 2.1.6 та пункту 2.6 розділу II Методичних рекомендацій №470 у частині відсутності у Паспорті перевірки сканованих копій доповідних записок, які стали підставою для організації документальних позапланових перевірок платників податків, які мають стан 3 (прийнято рішення про припинення), 28 (триває процедура припинення (направлено заперечення) та розрахункові ризики несплати податку на прибуток та ПДВ від недосягнення середнього рівня сплати податку по галузі, та наказів на перенесення термінів проведення перевірок, за якими вилучено документи.
- встановлено випадки недотримання управлінням податкового аудиту ГУ ДПС у Харківській області вимог пунктів 7-9 розділу II та пункту 1 розділу III Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204, у частині прийняття нового податкового повідомлення-рішення протягом 3-х робочих днів з дня, що настає за днем отримання контролюючим органом рішення про скасування раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення;
- з доведених ДПС 20 СГ, які мають ризики заниження обсягів реалізації підакцизних товарів кінцевим споживачам у розмірі 52 244,8 тис. грн не відпрацьованими ГУ ДПС у Харківській області залишаються 13 СГ на суму розбіжностей 26 205,7 тис. грн, частину з яких включено до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на 2022 рік.
- встановлено випадки не складання протоколів про адміністративні правопорушення;
- не відпрацювання управлінням податкового аудиту ГУ ДПС у Харківській області схемного податкового кредиту під час проведення протягом жовтня - листопада 2021 року документальної планової перевірки ТОВ «Фабрика морозива Хладопром» (акт від 07 грудня 2021 року), незважаючи на направлення ДПС листами від 21 квітня 2021 року та від 23 липня 2021 року на адресу ГУ ДПС у Харківській області інформації про можливі ризики ухилення від оподаткування ПДВ підприємствами, з яких був здійснений виділ, за типовою схемою;
- ГУ ДПС у Харківській області здійснює видачу марок акцизного податку для маркування тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, з порушенням вимог пункту 226.13 статі 226 Податкового кодексу України та наказу №102. Так, ГУ ДПС у Харківській області здійснює поверхневий та недостатній контроль за цільовим використанням марок акцизного податку для маркування тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та надходженням акцизного податку з вироблених та реалізованих тютюнових виробів;
- встановлено платників, які здійснюють виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження- розвантаження, зберігання, реалізацію пального, але за якими станом на дату перевірки відсутня інформація щодо реєстрації витратомірів/рівнемірів- лічильників рівня пального в Єдиному реєстрі витратомірів та рівнемірів- лічильників;
- встановлено суб`єктів господарювання, до яких не застосовано штрафні санкції за порушення вимог статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР (зі змінами) у розмірі 17 тис. грн за кожне таке неподання або несвоєчасне подання;
- встановлено, що станом на 01 січня 2022 року обліковувалися незастосовані штрафні санкції за порушення граничних термінів реєстрації акцизних накладних/розрахунків коригування до акцизних накладних у ЄРПН по 96 платниках на загальну суму 745,7 тис. грн;
- не застосовано умовно нараховані штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкових зобов`язань з податків (зборів) відповідно до пункту 124.1 статті 124 ПК України за платежами за кодами 14040000 та 14021900 на загальну суму 14,8 тис. грн.
13.          На підставі наказу ДПС від 15 лютого 2022 року №131 «Про порушення дисциплінарного провадження», доручення в.о. Голови ДПС від 15 лютого 2022 року №29-д(02) до доповідної записки Департаменту забезпечення відомчого контролю від 15 лютого 2022 року №279/99-00-02-01-01-14 Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ ДПС України проведено дисциплінарне провадження стосовно заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_1 , яка здійснювала керівництво роботою управлінь податкового аудиту.
14.          За результатами розгляду матеріалів дисциплінарної справи, Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 не дотримано пункти 1 - 3 та 6 розділу 3 посадової інструкції державного службовця у частині виконання основних посадових обов`язків, а саме: забезпечення виконання повноважень відповідно до встановленого начальником ГУ ДПС у Харківській області розподілу обов`язків, забезпечення реалізації державної податкової політики, організація та координація роботи структурних підрозділів ГУ ДПС у Харківській області, та не забезпечено роботу, спрямування та координацію діяльності управлінь податкового аудиту та контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Харківській області, що призвело до порушень, встановлених тематичною перевіркою, про що зазначено у поданні Дисциплінарної комісії від 12 квітня 2022 року.
15.          21 квітня 2022 року наказом ДПС України від 21 квітня 2022 року №12-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення» застосовано до заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_1 , яка здійснювала керівництво роботою управління податкового аудиту та управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Харківській області, дисциплінарне стягнення у вигляді догани за вчинення нею дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VІІІ «Про державну службу» (далі - Закон №889-VІІІ).
16.          29 серпня 2022 року наказом №85 ГУ ДПС у Харківській області «Про введення в дію Організаційної структури та Штатного розпису Головного управління ДПС у Харківській області», скорочено штатну чисельність державних службовців, в тому числі кількість посад заступників начальника ГУДПС у Харківській області - на 3 штатні одиниці.
17.          24 жовтня 2022 року в.о. начальника управління кадрового забезпечення та розвитку персоналу ГУ ДПС у Харківській області доповідною запискою №278/20-40-11-22 від 24 жовтня 2022 року на ім`я в.о. начальника ГУ ДПС у Харківській області з питання встановлення наявності у заступників начальника ГУ ДПС у Харківській області переважного права на залишення на роботі в ГУ ДПС по суті питання доповіла, що при скороченні чисельності та штату працівників переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Зазначила, що згідно із затвердженим штатним розкладом передбачено лише дві посади заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області, в той час на такі посади є три претенденти які займають посади заступників начальника ГУ ДПС у Харківській області: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Також доведено до відома в.о. начальника ГУ ДПС інформацію щодо рівня кваліфікації та продуктивності праці та надала як додаток такий аналіз кваліфікації та продуктивності праці в табличному вигляді, в якому зазначила загальні біографічні дані всіх трьох заступників начальників ГУ ДПС у Харківській області.
18.          25 жовтня 2022 року листом ГУ ДПС у Харківській області за підписом в.о. ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_1 повідомлено про направлення їй оригіналу попередження про наступне її звільнення з посади державної служби заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області та надано таблицю з переліком вакантних посад державної служби в ГУ ДПС у Харківській області, з пропозицією підписати таке попередження та обрати посаду для переведення відповідно до її професійної підготовки та професійних компетенції, після чого повернути оригінал аркуша попередження на адресу ГУ ДПС.
19.          22 листопада 2022 року ДПС України направило Міністерству фінансів України лист з проханням надати погодження на звільнення ОСОБА_1 з займаної посади відповідно до чинного законодавства.
20.          13 грудня 2022 року Міністр фінансів України погодив звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області за умови дотримання вимог законодавства про державну службу.
21.          14 грудня 2022 року наказом ДПС України №1849-о припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 , заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області, у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, згідно з пунктом 1 частини першої статті 87 Закону №889-VІІІ.
22.          Наказом ГУ ДПС у Харківській області від 19 грудня 2022 року №677-О/ВС оголошено наказ ДПС України від 14 грудня 2022 року №1849-о, припинено державну службу та звільнено першим робочим днем після закінчення відпустки, а саме - 02 січня 2023 року ОСОБА_1 , заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області.
23.          Позивачка, вважаючи накази та погодження протиправними та необґрунтованими, звернулась з цим позовом до суду.
III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
24.          Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що спірні накази та погодження прийняті відповідачами не в межах повноважень та не в спосіб, встановлений чинним законодавством.
25.          Суд першої інстанції зазначив про численні порушення під час проведення дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 , а саме: розгляд Дисциплінарною комісією неналежно сформованої дисциплінарної справи, яка в тому числі не містить пояснень безпосереднього керівника ОСОБА_1 , та за відсутності зазначення в наказі повного складу дисциплінарного проступку та його наслідків, за який до позивачки було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. 
26.          Суд першої інстанції наголосив, що в наслідок неналежного та неповного встановлення Дисциплінарною комісією тих обставин, що визначені Порядком здійснення дисциплінарного провадження, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 04 грудня 2019 року №1039 (далі - Порядок №1039), спірний наказ про накладення дисциплінарного стягнення підлягає скасуванню, оскільки прийнятий не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
27.          Суд апеляційної інстанції вказав, що подання Дисциплінарної комісії містило посилання на усні пояснення ОСОБА_1 від 11 квітня 2022 року, та в ньому не зазначено про письмові пояснення. Водночас, у вказаних документах не розкрито змісту відповідних пояснень та не надано їм жодної оцінки (відсутні мотиви врахування пояснень чи їх відхилення), що свідчить про ненадання відповідачем змістовної відповіді на доводи позивачки та суттєве порушення процедури дисциплінарного провадження в частині встановлення вини державного службовця. Крім того, ні в поданні Дисциплінарної комісії, ні в наказі ДПС України про накладення дисциплінарного стягнення не наведено обґрунтованих мотивів кваліфікації вчинених позивачкою дій (бездіяльності), як неналежне виконання службових обов`язків, що суперечить інтересам і принципам державної служби, компрометує звання державного службовця, шкодить репутації державного службовця та авторитету державного органу.
28.          Суди першої та апеляційної інстанцій зазначили про порушення відповідачами процедури звільнення ОСОБА_1 , вказали, що дії в.о. начальника ГУ ДПС у Харківській області Гладченка В.В. про попередження позивачки щодо наступного звільнення та пропонування їй інших посад вчинені за відсутності відповідних повноважень. Окрім того, ДПС України не було запропоновано ОСОБА_1 жодної з наявних вакантних посад, які вона могла би обіймати відповідно до своєї кваліфікації.
V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНИХ СКАРГ
29.          Касаційне провадження за скаргою ГУ ДПС у Харківській області (№К/990/5460/24) у цій справі відкрито на підстав пункту 1 частини четвертої статі 328 КАС України. 
30.          ГУ ДПС у Харківській області зазначає про неврахуваннями судами попередніх інстанцій правової позиції Верховного Суду щодо застосування статті 9-1 Закону №889-VІІІ, викладеної у постанові від 09 серпня 2022 року у справі №380/876/21.
31.          У касаційній скарзі наголошено про пропуск позивачкою строку звернення до суду. Скаржник вказує, що відповідно до правової позиції Верховного Суду у справі №380/876/21, саме керівник державної служби здійснює вибір способу доведення інформації або документів до відома державного службовця: особисто, поштою, електронною поштою, використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. При цьому вибір одного із зазначених способів доведення інформації не тягне за собою обов`язку одночасного використання іншого.
32.          На думку скаржника, з огляду на приписи статті 9-1 Закону №889-VІІІ та наявну дату відправлення ГУ ДПС у Харківській області на електронну пошту завіреної належним чином копії Наказу ДПС України від 21 квітня 2022 року, перебіг строку для звернення ОСОБА_1 до суду за для його оскарження розпочався з дня, наступного коли позивачка дізналася або повинна була дізнатись про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, тобто, 28 квітня 2022 року та закінчився 28 травня 2022 року. Щодо оскарження наказу ДПС від 14 грудня 2022 року №1849-о - строк оскарження розпочався з моменту доведення наказу до відома, а саме - 19 грудня 2022 року, а закінчився 20 січня 2023 року. Однак, до суду позивачка звернулась лише 31 січня 2023 року.
33.          Касаційне провадження за скаргою ДПС України (№К/990/9087/24) у цій справі відкрито на підстав пункту 1 частини четвертої статі 328 КАС України. 
34.          ДПС України вказує у своїй касаційній скарзі про неврахуваннями судами попередніх інстанцій правової позиції Верховного Суду щодо застосування статті 9-1 Закону №889-VІІІ, викладеної у постановах від 22 листопада 2020 року у справі №320/8522/20 та від 09 серпня 2022 року у справі №380/876/21.
35.          ДПС України стверджує, що Верховний Суд у справі №320/8522/20 вказав, що у разі повідомлення на електронну пошту державного службовця, такий вважається повідомлений про звільнення. Проте, цей висновок не було застосовано судами попередніх інстанцій.
36.          Касаційне провадження за скаргою Міністерства фінансів України (№К/990/8870/24) у цій справі відкрито на підстав пункту 3 частини четвертої статі 328 КАС України. 
37.          Міністерство зазначило про відсутність правового висновку Верховного Суду щодо питання застосування пункту 7 частини другої статті 18 Закону України від 17 березня 2011 року №3166-VI «Про центральні органи виконавчої влади» (надалі - Закон №3166-VI) стосовно питання, яким є наслідок погодження Міністром фінансів України звільнення з посади керівників і заступників керівників територіальних органів центрального органу виконавчої влади. 
38.          Скаржник вказав, що погодження Міністром саме по собі не є рішенням суб`єкта владних повноважень (актом індивідуальної дії), як помилково розтлумачили це суди попередніх інстанцій, та відповідно не може безпосередньо породжувати звільнення заступника керівника територіального органу центрального органу виконавчої влади, а отже погодження щодо звільнення не може бути оскаржено окремо, як і не може порушувати чиїсь права, так як надання оцінки підстав звільнення належить органу що безпосередньо вирішує питання про звільнення з посади особи.
VI. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
39.          Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, вважає за необхідне зазначити наступне.
40.          Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
41.          Враховуючи доводи касаційних скарг та приписи статті 341 КАС України, перегляд оскаржуваних судових рішень буде здійснюватися Верховним Судом в межах касаційних скарг.
42.          Відповідно до ухвал Верховного Суду від 04 та 21 березня 2024 року касаційні провадження у цій справі за скаргами ДПС України (провадження №К/990/9087/24) та ГУ ДПС у Харківській області (провадження №К/990/5460/24) відкрито за для перевірки судом касаційної інстанції необхідності застосування правових висновків, сформованих Верховним Судом у постанові від 09 серпня 2022 року (справа №380/876/21) та від 22 листопада 2020 року (справа №320/8522/20) в частині способів доведення інформації або документів до відома державного службовця його керівником. 
43.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 з 1996 року обіймала різні посади державної служби в податкових органах України.
44.          21 квітня 2022 року Наказом ДПС України №12-дс від 21 квітня 2022 року на позивачку накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
45.          13 грудня 2022 року Міністерство погодило звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області в зв`язку з недотриманням вимог законодавства про державну службу.
46.          14 грудня 2022 року наказом ДПС України №1849-0 ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області.
47.          19 грудня 2022 року ГУ ДПС у Харківській області Наказом від 19 грудня 2022 року №677-О/ВС оголошено Наказ ДПС України від 14 грудня 2022 року №1849-0.
48.          Суди першої та апеляційної інстанцій, вирішуючи цю справи, дійшли висновку щодо незаконності вказаних вище наказів, оскільки дисциплінарне провадження було проведено із численними порушеннями, зокрема, без врахування письмових пояснень ОСОБА_1 , без жодних пояснень її безпосереднього керівника, а дисциплінарне стягнення накладено за відсутності повного складу дисциплінарного проступку. Також суди встановили порушення процедури звільнення позивачки, оскільки їй не було запропоновано жодних вакантних посад, які вона могла б обіймати. 
49.          Окрім того, суди встановили порушення процедури ознайомлення ОСОБА_1 зі спірними наказами, а тому визнали, що строк звернення нею до суду не пропущено.
50.          Верховний Суд погоджується із вказаним висновком з огляду на наступне.
51.          Верховний Суд наголошує, що питання строку звернення ОСОБА_1 до суду досліджувалось і судом першої інстанції, і судом апеляційної інстанції.
52.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 30 січня 2023 року звернулась до суду з позовом про визнання протиправними та скасування наказів від 21 квітня 2022 року, від 14 грудня 2022 року та від 19 грудня 2022 року.
53.          До позовної заяви ОСОБА_1 додала клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому наполягала на тому, що спірні накази не отримувала, про існування наказів від 14 та 19 грудня 2022 року дізналась лише в перший день виходу на роботу з відпустки - 02 січня 2023 року, а про наказ від 21 квітня 2022 року - 27 січня 2023 року, а тому в день отримання відповіді на адвокатський запит та в межах місячного строку звернулась до суду.
54.          Надаючи оцінку доводам касаційних скарг ГУ ДПС у Харківській області та ДПС України, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що вказані у касаційних скаргах правові висновки не підлягають застосуванню до спірних правовідносин з огляду на наступне.
55.          Верховний Суд у справах №380/876/21 та №320/8522/20, формулюючи правові висновки, вказав про альтернативність вибору керівником державної служби способів доведення інформації або документів до відома державного службовця: особисто, поштою, електронною поштою, використання інших заходів телекомунікаційного зв`язку. При цьому, вибір одного із зазначених способів доведення інформації не тягне за собою обов`язку одночасного використання іншого. У разі повідомлення державного службовця на електронну пошту - він вважається належним чином повідомлений.
56.          Однак, як правильно вказали суди попередніх інстанцій, в даній справі мова йде не про альтернативність повідомлення державного службовця, а про порушення роботодавцем процедури ознайомлення працівника із спірними наказами.
57.          Частиною другою статті 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
58.          Відповідно до частин першої, другої статті 9-1 Закону №889-VІІІ доведення інформації або документів до відома державного службовця відповідно до вимог цього Закону здійснюється шляхом її вручення або надсилання поштою, в тому числі з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. У разі доведення інформації або документів шляхом використання інших засобів телекомунікаційного зв`язку такий спосіб фіксується протоколом у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
59.          Інформація або документи надсилаються державному службовцеві за адресою місця проживання/перебування або на його адресу електронної пошти чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.
60.          Враховуючи зазначені вище правові норми, Верховний Суд погоджується із висновком судів попередніх інстанцій із тим, що ознайомлення державного службовця з документами, зокрема, з наказами, можливе за допомогою поштового зв`язку на адресу місця проживання або на його адресу електронної пошти чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними, та фіксується протоколом. Лише за умови дотримання суб`єктом владних повноважень такої процедури, державний службовець вважається ознайомленим, зокрема, з наказами.
61.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що за твердженнями ГУ ДПС у Харківській області наказ ДПС України від 21 квітня 2022 року (про накладення дисциплінарного стягнення) направлений позивачці електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 та за допомогою ІКС «Управління документами».
62.          Разом з тим, в особовій справі також не містяться відомості про цю адресу ОСОБА_1 .
63.          Також судом апеляційної інстанції встановлено під час розгляду справи, що офіційною скринькою ГУ ДПС у Харківській області є kh.official@tax.gov.ua. та її робота поновлена лише з 01 вересня 2022 року. Натомість, поштова кореспонденція направлена відповідачем з іншої електронної адреси, яка не є офіційною.
64.          Жодних доказів стосовно ознайомлення ОСОБА_1 із наказом від 21 квітня 2022 року через ІКС «Управління документами» та складання протоколу про факт доведення до позивачки цього наказу відповідач не надав.
65.          Таким чином, Верховний Суд погоджується із висновком судів попередніх інстанцій про неналежне повідомлення ОСОБА_1 про накладення дисциплінарного стягнення, оскільки доведення до її відома наказу від 21 квітня 2022 року здійснювалось шляхом направлення не з офіційної електронної пошти органу, в якому вона працювала, та не за електронною адресою позивачки, що міститься в особовій справі ОСОБА_1 .
66.          Також відповідачі, на підтвердження ознайомлення ОСОБА_1 з наказом ДПС України від 14 грудня 2022 року, надали скріншот з екрану телефону з повідомленням, що надійшло з номеру, належного, на їх думку, позивачці з фотознімком заяви, написаної власноручно ОСОБА_1 19 грудня 2022 року про ознайомлення з вищенаведеним наказом.
67.          Водночас відповідачами визнається, що станом на 19 грудня 2022 року позивачка перебувала у відпустці, наказ про звільнення не був реалізований, та фактичного звільнення не відбулося.
68.          Наказом ГУ ДПС у Харківській області від 19 грудня 2022 року оголошено наказ ДПС України від 14 грудня 2022 року №1849-о, припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 першим робочим днем після закінчення відпустки - 02 січня 2023 року. 
69.          Таким чином, колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що усі спірні накази реалізовані 02 січня 2023 року, тобто в перший день виходу ОСОБА_1 на роботу.
70.          Колегія суддів зазначає, що строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
71.          Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.
72.          Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
73.          Встановлений статтею 122 КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
74.          Процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку на звернення до адміністративного суду з моментом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
75.          Згідно з частиною першою статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
76.          При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.
77.          Крім того, доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.
78.          Аналогічна правова позиція викладена Верховний Судом, зокрема, у постановах від 16 листопада 2022 року у справі №240/19150/20, від 18 серпня 2022 року у справі №240/41471/21 та від 07 грудня 2022 року у справі №620/573/22, від 21 лютого 2024 року у справі № 300/1214/23.
79.          Відповідно до статті 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
80.          Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.
81.          Отже строк звернення до суду починається з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.
82.          Враховуючи вищенаведені норми, висновки Верховного Суду та те, що позивачка після звільнення з посади - 02 січня 2023 року у місячний термін (30 січня 2023 року) звернулась до суду за захистом своїх прав, Верховний Суд погоджується із висновком судів попередніх інстанцій про дотримання ОСОБА_1 строку звернення до суду.
83.          Також необхідно зазначити, що касаційне провадження №К/990/8870/24 за скаргою Міністерства фінансів України у цій справі відкрито за для формування правового висновку стосовно застосування пункту 7 частини другої статті 18 Закону №3166-VI щодо питання наслідків погодження Міністром фінансів України звільнення з посади керівників і заступників керівників територіальних органів центрального органу виконавчої влади.
84.          Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що погодження міністра фінансів від                   13 грудня 2022 на звільнення позивачки з посади заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області теж підлягає скасуванню, враховуючи, що в судовому порядку встановлено порушення трудового законодавства при звільненні ОСОБА_1 , а вказане погодження є частиною процедури звільнення державного службовця.
85.          Верховний Суд не погоджується із вказаним висновком з огляду на таке.
86.          Статтею 18 Закону №3166-VI регламентовані повноваження міністра у відносинах з центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується через міністра.
87.          Пунктом 7 частини другої статті 18 Закону №3166-VI передбачено, що міністр погоджує призначення на посади та звільнення з посад керівників та заступників керівників самостійних структурних підрозділів апарату центрального органу виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується ним.
88.          Згідно з пунктом 8 частини другої статті 18 Закону №3166-VI визначено, що міністр погоджує призначення на посади та звільнення з посад керівників і заступників керівників територіальних органів центрального органу виконавчої влади.
89.          Таким чином, і пункт 7, і пункт 8 частини другої статті 18 Закону №3166-VI закріплює за міністром повноваження на погодження звільнення та призначення на відповідні посади державних службовців.
90.          У касаційній скарзі Міністерство наголосило, що до спірних правовідносин підлягав застосуванню пункт 8, а не 7 частини другої статті 18 Закону №3166-VI.
91.          Верховний Суд наголошує, що застосування судом апеляційної інстанції пункту 7 замість 8 частини другої статі 18 Закону №3166-VI дійсно є помилковим.
92.          При цьому необхідно також звернути увагу на правову природу погодження міністром звільнення з посад керівників і заступників керівників територіальних органів центрального органу виконавчої влади.
93.          Пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України передбачено, що індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
94.          Наказом Міністерства фінансів України від 04 травня 2018 року №467 затверджено Порядок погодження Міністром фінансів України призначення на посади та звільнення з посад керівників і заступників керівників самостійних структурних підрозділів апаратів центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України (далі - Порядок №467).
95.          Відповідно до пунктів 10, 11 Порядку №467 у разі внесення керівником центрального органу виконавчої влади (далі - ЦОВВ) подання щодо погодження звільнення з посади керівника або заступника керівника самостійного структурного підрозділу апарату ЦОВВ на ім`я Міністра фінансів України у поданні зазначаються прізвище, ім`я, по батькові особи, що звільняється, назва займаної посади, правові підстави звільнення та за потреби обґрунтовуються причини неможливості перебування особи на займаній посаді. До подання додається копія заяви особи про звільнення. Матеріали службового розслідування, медична довідка, інші документи, що безпосередньо стосуються справи, додаються до подання за потреби.
96.          За результатами опрацювання документів служба управління персоналом Мінфіну готує відповідні пропозиції (у формі проекту листа), які подаються Міністру фінансів України.
97.          З урахуванням рішення Міністра фінансів України щодо погодження призначення на посаду чи звільнення з посади особи керівник відповідного ЦОВВ видає наказ, у якому зазначається дата початку роботи на відповідній посаді або дата припинення роботи.
98.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі листа ДПС України від 22 листопада 2022 року Міністр фінансів України 13 грудня 2022 року погодив звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області за умови дотримання вимог законодавства про державну службу. Саме на підставі вказаного погодження ДПС України 14 грудня 2022 року наказом №1849-0 звільнила ОСОБА_1 з посади заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області.
99.          Отже, прийняттю ДПС України наказу про звільнення позивачки з посади заступника начальника ГУ ДПС у Харківській області передувало отримання від Міністра фінансів України погодження на таке звільнення, але за умови дотримання законодавства про державну службу.
100.          Тобто, погодження саме по собі не є рішенням суб`єкта владних повноважень (актом індивідуальної дії), як помилково зазначили це суди попередніх інстанцій та відповідно не може безпосередньо породжувати факт звільнення заступника керівника територіального органу ЦОВВ. А тому, звільнення належить органу, що безпосередньо вирішує питання про звільнення з посади особи.
101.          Таким чином, Верховний Суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги Міністерства фінансів України, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України про визнання протиправним та скасування погодження Міністерства Фінансів України від 13 грудня 2022 року №17030-17-62/29710 «Про погодження звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області в зв`язку з недотриманням вимог законодавства про державну службу» задоволенню не підлягають.
102.          При цьому, Верховний Суд погоджується із висновком судів попередніх інстанцій щодо протиправності спірних наказів та наявності підстав для їх скасування.
103.          Згідно із частинами першою, третьою статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
104.          Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
105.          Враховуючи неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме - пунктів 7, 8 частини другої статті 18 Закону №3166-VI, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України про визнання протиправним та скасування погодження Міністерства Фінансів України від 13 грудня 2022 року №17030-17-62/29710 «Про погодження звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області в зв`язку з недотриманням вимог законодавства про державну службу». В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року залишаються без змін.
106.          З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 351, 356 КАС України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Міністерства фінансів України задовольнити. 

Касаційні скарги Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Харківській області задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року у справі №520/1970/23 скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України про визнання протиправним та скасування погодження Міністерства Фінансів України від 13 грудня 2022 року №17030-17-62/29710 «Про погодження звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області в зв`язку з недотриманням вимог законодавства про державну службу».

В цій частині прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року у справі №520/1970/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
М.В. Білак
В.Е. Мацедонська
Ж.М. Мельник-Томенко,
Судді Верховного Суду