Справа № 302/386/24

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

 
  
15.11.2024                 м. Ужгород

       Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника – адвоката Белли Володимира Михайловича в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 05 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП 
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 05 червня 2024 року визнано винуватим  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано ОСОБА_1  адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави в розмірі - 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1  судовий збір в дохід держави в сумі – 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
       Відповідно до постанови суду, - 21.03.2024 року о 14 годині 00 хвилин, рухаючись в с. Річка на автодорозі Річка-Тюшка, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ-2121» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітке вимовляння слів, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, кваліфікуючими ознаками якого є: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Не погоджуючись з даною постановою адвокат Белла В.М. в інтересах  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з грубим порушенням процесуального законодавства, що виразилось у прийнятті судом першої інстанції незаконного та упередженого рішення без достатніх допустимих та належних доказів, та таких, що отримані в порядку, які суперечать положенням ст. 266 КУпАП. Захисник вказав, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції порушені вимоги законодавства, зокрема не дотримано вимог ст. 266 КУпАП, якою передбачено фіксування складання протоколу про адміністративне правопорушення за допомогою технічного пристрою або в присутності двох свідків, дані про яких вносяться до протоколу. Крім того, зазначає, що відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відбулася не у медичному закладі, а на місці зупинки транспортного засобу на автодорозі «Річка-Тюшка». А отже, вважає складений відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення недійсним, оскільки огляд проведений в порушення вимог ст. 266 КУпАП. Також зазначає, що протокол, складений відносно ОСОБА_1 , є недійсним, оскільки має виправлення, що є недопустимим.
Будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги,  ОСОБА_1 , його захисник-адвокат Белла В.М.на розгляд справи не з`явилися. Проте адвокат Белла В.М.направив заяву про відкладення розгляду даної справи на інший термін, мотивуючи зайнятістю в іншому судовому засіданні в Міжгірському районному суді Закарпатської області. 
Апеляційним судом зазначена заява захисника до уваги не приймається, оскільки за клопотанням захисника розгляд справи вже неодноразово відкладався, а також враховуючи тривалий час перебування справи в провадженні суду апеляційної інстанції, з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про можливість перегляду постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги захисника-адвоката Белли В.М., у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП за відсутності учасників судового провадження.
У цьому контексті, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського Суду з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» (справа №3236/03 від 03.04.2008), у якому зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан судового провадження. Отже, будь-яких підстав, що унеможливлюють проведення судового розгляду за відсутності правопорушника чи його представника, апеляційний суд не вбачає.
       Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до наступного висновку. 

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст. ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

       Ці вимоги закону, всупереч доводів апеляційної скарги, судом першої інстанції при розгляді справи щодо  ОСОБА_1 належним чином дотримані.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №488238 від 21.03.2024, - 21.03.2024 о 14 годині 00 хвилин, рухаючись в с. Річка на автодорозі Річка-Тюшка, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ-2121» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітке вимовляння слів, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Підписом у протоколі ОСОБА_1 засвідчив, що зі змістом документу ознайомлений.
Незважаючи на заперечення захисником Белла В.М.вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина стверджується: вказаним протоколом про адміністративне правопорушення у якому викладені обставини вчиненого правопорушення; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою Drager 6820, відповідно до якого ОСОБА_1  відмовився від огляду на місці зупинки; направленням поліцейського СРПП ВП № 2 Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області Скунць І.І. від 21.03.2024, відповідно до якого водій  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , направляється на огляд до медичного закладу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, за наявністю у нього явних ознак алкогольного сп`яніння: хитка хода, почервоніння очей, запах алкоголю з порожнини рота, нечітке вимовляння слів. Однак,  ОСОБА_1  від медичного огляду відмовився; постановою серії ЕНА №1711182 від 21.03.2024, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП за порушення п.п. 2.1.а, 2.1.в, 2.1.г, 2.3.в ПДР та на ОСОБА_1  накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. Дана постанова  ОСОБА_1 , не оскаржена та набрала законної сили; носієм інформації у виді DVD-R диску, який складається з двох файлів, та відображено події, які мали місце у денний час доби о 14-00 годин 21.03.2024 за участю водія транспортного засобу марки «ВАЗ-2121» білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 , який не оспорював вживання ним спиртних напоїв, та повідомляв, що він того дня похмелявся, випив 100 грам горілки, відповідальність за керування транспортним засобом у стані сп`яніння йому відома. На пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер»,  ОСОБА_1  відмовився. Працівником поліції було роз`яснено  ОСОБА_1 , що за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння настає адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП, а також були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП. В подальшому, в присутності ОСОБА_1 , на місці зупинки транспортного засобу, відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зі змістом якого він ознайомився та копію якого отримав. Від подальшого керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонено, про що на відеозаписі наголошено працівником поліції.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника – адвоката Белли В.М.в апеляційній скарзі про те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи - є необґрунтованими. Наведені докази є допустимими, належними і достатніми для підтвердження висновків суду про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника  ОСОБА_2 в апеляційній скарзі щодо порушення працівниками поліції порядку проведення огляду  ОСОБА_1 на стан сп`яніння, передбачено ст. 266 КУпАП, оскільки відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відбулася не у медичному закладі, а на місці зупинки транспортного засобу на автодорозі «Річка-Тюшка», апеляційний суд відхиляє. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що відповідно до чинного законодавства передбачена можливість проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, і при цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 бажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Тому, апеляційний суд вважає, що поліцейськими не порушено будь-яких нормативно-правових актів, які регулюють порядок направлення водіїв на огляд з метою визначення стану алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, жодних заяв або клопотань, або інших пояснень  ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Белли В.М. з приводу незаконних дій працівників поліції матеріали провадження не містять, а незгода з діями працівників поліції була висловлена ними лише під час подачі апеляційної скарги, що можна розцінювати, як спосіб захисту останнього.

Інші доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення працівниками поліції складено з порушеннями ст. 256 КУпАП, нічим не підтверджуються. Всі матеріали справи зібрані працівниками поліції, які діяли в межах своїх повноважень, а протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1ст. 130 КУпАП щодо водія  ОСОБА_1 повністю відповідає вимогам ст. 256КУпАП. Більш того, такі доводи не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення, оскільки не є такими, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять відомостей про те, що  ОСОБА_1 оскаржував дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу. Доказів неправомірної поведінки працівників поліції чи інших доказів, які б спростовували фактичні дані, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та додатках до нього матеріали справи не містять.

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях  ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи.
Надавши належну оцінку наявним в матеріалах справи та дослідженим судом доказам відповідно до ст. 252 КУпАП, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дії  ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та відмову особи від проходження у встановленому порядку освідчення на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено п. 2.5 Правил дорожнього руху, жодним чином не спростовано. Інші доводи апелянта до уваги на приймаються, оскільки вони не обґрунтовані.
За таких обставин, посилання захисника щодо відсутності в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення є безпідставними та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.
На  ОСОБА_1  накладено стягнення в межах санкції частини першої ст. 130 КУпАП, яке є безальтернативним за вчинення даного правопорушення.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і суд апеляційної інстанції і вважає, що з врахуванням наведених обставин, а саме, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, таке порушення Правил дорожнього руху України, є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.

Також апеляційний суд окремо звертає увагу на правові позиції Європейського суду з прав людини, висловленні у рішенні від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), де ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Тож, ОСОБА_1 , як і ті, хто реалізував своє право володіти автомобілями та їздити на них - погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Отже, водій  ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.
При розгляді справи апеляційний суд не встановив порушень законодавства про адміністративні правопорушення суддею суду першої інстанції, які ставили б під сумнів його висновки, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування постанови судді.
Зважаючи на вищевикладене апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
        Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника – адвоката Белли Володимира Михайловича в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 05 червня 2024 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Т.Ю. Бисага