УХВАЛА

06 листопада 2024 року 
м. Київ

справа №380/5412/22
адміністративне провадження № К/990/39697/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж. М.,
суддів: Загороднюка А.Г., Мартинюк Н. М.,
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 січня 2023 року та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року у справі № 380/5412/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним дій та стягнення недоплаченої суми грошового забезпечення, 
УСТАНОВИВ:
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 січня 2023 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 в частині виплати ОСОБА_1 допомоги на оздоровлення у 2014 - 2017 роках, передбаченої пунктом 1 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2018 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій».
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 перерахувати та виплатити суми грошової допомоги на оздоровлення за 2014 - 2017 роки ОСОБА_1 включивши суму щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справах осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» за відповідний місяць до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з якого обчислюються грошова допомога на оздоровлення, з врахуванням вже виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 січня 2023 року, оскільки апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.
17 жовтня 2024 року до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" надійшла касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 січня 2023 року та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від  30  вересня  2024 року у справі № 380/5412/22.
Верховний Суд ухвалою від 24 жовтня 2024 року залишив без руху касаційну скаргу скаржника надавши строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення її недоліків шляхом надання документа про сплату судового збору, в установленому законом розмірі.
На виконання цієї ухвали, скаржник направив до суду платіжну інструкцію, що підтверджує сплату судового збору встановленому законом розмірі, а тому касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), що дає змогу суду вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження. 
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Згідно із частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Оскільки оскаржуване рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 січня 2023 року не було предметом перегляду в суді апеляційної інстанції, то воно не може бути оскаржене до суду касаційної інстанції.
Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Відповідно до частини другої статті 299 КАС України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 січня 2023 року, повний текст судового рішення складений того ж дня.
Враховуючи те, що з апеляційною скаргою відповідач звернувся до суду 02 вересня 2024 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, суд апеляційної зробив висновок про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі у відповідності до положень частини другої статті 299 КАС України.
Отже, Верховний Суд вважає, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за поданою 02 вересня 2024 року апеляційною скаргою Військовою частиною НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 січня 2023 року у справі №380/5412/22, вірно застосував положення частини другої статті 299 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.
При цьому, Верховний Суд у постановах від 29 вересня 2022 року  у справі  №260/3936/20,  від  19 жовтня 2022 року у справі №214/63/20, від 21 березня 2023 року у  справі  №640/896/21, від 11 квітня 2023 року у справі №640/4783/19, від 28 червня 2023 року в справі №520/9904/20, від 14 вересня 2023 року у справі №240/6538/20, від 07 грудня 2023 року в справі №520/21983/21 звертав увагу на те, що установлений річний строк у вказаній правовій нормі процесуального закону є присічним, таким, що не може бути поновлений, а тому правила частини другої статті 299 КАС України передбачають обов`язок, а не право суду відмовити у відкритті апеляційного провадження, не підлягають обмеженню в застосуванні та розширеному тлумаченню.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 січня 2023 року та ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року у справі №380/5412/22.
Копію даної ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                      Ж.М. Мельник-Томенко

Судді:                                                                                          А.Г. Загороднюк 

                                                                                          Н.М. Мартинюк