04.11.24
33/812/517/24

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року                         м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді                                        Куценко О.В.,
за участю секретаря                 Козленко Ю.В.
захисника Гудзловенко С.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 02.10.2024 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця Миколаївської області, громадянина України, з середньою повною освітою, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 в, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності,

- визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок) гривень. 

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 206742 від 22.08.2024 року,  ОСОБА_1  06.07.2024 року близько 00:15 годині, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 в, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини – ОСОБА_2 , а саме кричав на останню.

Постановою судді ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1ст.173-2 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.
Не погодившись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді.
На думку апелянта, постанова суду є незаконною та необґрунтованою.
Зазначає, що працівниками поліції після доопрацювання було направлено повторно щодо однієї і тієї ж події протокол щодо вчинення ним адміністративного правопорушення до суду. При цьому повторний протокол датований іншим числом ніж попередній. Зазначене апелянт розцінює як пред`явлення двох обвинувачень за однією подією. Вважає, що така ситуація не дала йому здійснювати належний захист.
Зазначає, що протоколи складались різними працівниками поліції, що також є порушенням.
Стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 206742 від 22.08.2024 року складено поза межами строку, визначеного ст. 254 КУпАП.
На думку апелянта, зазначений протокол складений з недоліками, які не можливо усунути в судовому засіданні.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного. 

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя суду першої інстанції має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддею зазначені вимоги закону при розгляді справи стосовно    ОСОБА_1 виконані в повному обсязі.

Диспозицією частини 1 статті 173-2 КУпАП передбачено, що вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення тягне за собою юридичну відповідальність.
Норма статті 173-2 КУпАП є бланкетною, а тому для того, щоб повністю розкрити суть адміністративного правопорушення у протоколі повинно бути зазначено, які конкретно дії вчинила особа, який спосіб насильства прослідковується у діях порушника, якщо дій кілька, то зазначена кожна дія і, вид насильства, наслідки цих дій по відношенню до особи, щодо якої вони були спричинені.
Стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").
Таким чином, під домашнє насильство, зокрема психологічного характеру, яке утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП, підпадають такі діяння, якими цілеспрямовано та навмисно спричиняється емоційна невпевненість, страх або іншим чином завдається шкода психічному здоров`ю іншого члена сім`ї.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КпАП України, можуть бути як члени однієї сім`ї відповідно до визначеного поняття члена сім`ї у Законі України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та інші родичі та особи, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання.
Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.
Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 206742 від 22.08.2024 року,  ОСОБА_1  06.07.2024 року близько 00:15 годині, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 в, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини – ОСОБА_2 , а саме кричав на останню. (а.с. 1). 

В суді першої інстанції ОСОБА_1 свою вину не визнав, суду пояснив, що у нього з потерпілою, яка є його дружиною погані відносини вже протягом тривалого часу. У вказаний день потерпіла прийшла додому після 23:00 години, він закрив двері та не пустив її додому, після чого потерпіла перелізла через паркан, почала стукати у двері та вікна, кричати. Правопорушник вийшов на вулицю та запитав чому потерпіла так пізно прийшла додому, на що остання відповіла, що це його не стосується, після чого він випадково, на емоціях, не контролюючи себе, розбив її телефон. Потім прибігла її сестра та викликала поліцію.

Допитана судом першої інстанції потерпіла пояснювала, що ОСОБА_1 є її чоловіком, та останній встановив їй час, коли вона може повертатися додому – не пізніше 21:00 години. У вказаний день потерпіла прийшла додому після 23:00 години, оскільки знаходилась у своїх батьків через сімейні обставини, однак додому вона не змогла потрапити, так як правопорушник вже змінив замки та заблокував ворота. Потерпіла перелізла через паркан, потім до неї вийшов правопорушник, почав на неї кричати, вибив з її рук її мобільний телефон та розбив його об землю. Почувши крики про допомогу до неї прибігла її сестра, яка живе неподалік та викликала поліцію. 

Суд першої інстанції дослідивши матеріали провадження, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 206742 від 22.08.2024 року; заяву та пояснення ОСОБА_2 від 06.07.2024 року, пояснення ОСОБА_3 від 06.07.2024 року, форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 06.07.2024 року, терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_1 від 06.07.2024 року, відеозаписі з нагрудної бодікамери патрульного поліцейського, дійшов обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. 

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

На думку апеляційного суду, суддя, проаналізувавши вищевказані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов вірного висновку про те, що в діях  ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Твердження апелянта, що те, що складання двох протоколів відносно нього, порушило його право на захист, та, що складений протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 206742 від 22.08.2024 року складено поза межами строку, визначеного ст. 254 КУпАП і з іншими недоліками, які не можливо виправити в судовому засіданні, є неприйнятними з огляду на наступне. 

Відповідно до матеріалів судового провадження, первинний протокол щодо ОСОБА_1 був складений на місці події та містив недоліки, у зв`язку з чим був повернутий суддею Корабельного районного суду міста Миколаєва до органу поліції для їх усунення.
Пунктом 7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України 06.11.2015№1376, встановлена заборона закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також внесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.
Крім того, відповідно до вимог даної Інструкції, протокол про адміністративне правопорушення складається на спеціальному бланку, що виготовлений друкарським способом згідно з технічним описом бланка протоколу про адміністративне правопорушення, на якому проставлено відповідні серію та номер.
Отже, усунення порушень допущених при оформленні первинного протоколу про адміністративне правопорушення у даному провадженні можливе лише виключно шляхом складання нового протоколу, що і було зроблено у цій справі.
Тому, цілком очевидним є те, що повторний протокол про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1   містить нову дату та серійний номер, в протилежному випадку дата нового протоколу не відповідала б фактичній даті його виготовлення. Крім того, це не було б можливим і з технічної точки зору, так як серія та номер протоколу ставляться автоматичним способом.
Також є необґрунтованими доводи апелянта щодо того, що складання двох протоколів позбавило його права на належний захист.

Як вбачається з матеріалів судового провадження ОСОБА_1 був повідомлений про дату та час складання протоколу, міг взяти участь у його складанні, але не з`явився до підрозділу патрульної поліції. ( а. с. п. 3) 
В суді першої інстанції ОСОБА_1 був ознайомлений суддею з матеріалами провадження, а отже мав змогу сформувати свою позицію відносно обставин правопорушення. Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 в суді першої інстанції скористався правовою допомогою свого захисника – адвоката Гудзловенко С.П. 

Судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано всі обставини справи та правильно надано оцінку доказам, які містяться в матеріалах адміністративної справи.
      Посилання апелянта на необґрунтованість висновків суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч1 ст. 173-2 КУпАП, є такими, що не заслуговують на увагу, так як повністю спростовуються дослідженими судом доказами, яким надана належна оцінка.

За наведеного, підстав для скасування оскаржуваної постанови судді, суд апеляційної інстанції не вбачає.

    Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1   - залишити без задоволення.
       Постанову судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 02.10.2024 року, якою  ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.173-2 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок) гривень – залишити без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського 
апеляційного суду Куценко О.В.