ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м       У к р а ї н и

02 грудня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 340/4927/24	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,        
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу 	 Територіального управління Державної судової   адміністрації    України    в    Кіровоградській області 	
на рішення  Кіровоградського   окружного адміністративного суду   від 18.09.2024р.  у справі №340/4927/24	
за  позовом:	ОСОБА_1   	
до:   про:	Територіального управління Державної судової   адміністрації    України    в    Кіровоградській області  визнання     бездіяльності    протиправною     та         зобов`язання    вчинити  певні  дії	

ВСТАНОВИВ:

23.07.2024р. Кіровоградським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заву   ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової   адміністрації    України    в    Кіровоградській  області (далі – ТУ ДСА в Кіровоградській області) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії   /а.с. 1-8, 24/.
Ухвалою  Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.07.2024р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження  у справі № 340/4927/24 та справу призначено до  судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження /а.с. 25/.
Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що його звільнено з посади судді Ульяновського районного суду  Кіровоградської області та він є  суддею у відставці і отримує довічне грошове утримання судді у відставці. У червні 2024р. він звернувся до ТУ ДСА в Кіровоградській області з заявою щодо отримання довідки про розмір суддівської винагороди для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці з розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлено з 01.01.2024р. у розмірі 3028грн., яку необхідно надати то територіального відділу Пенсійного фонду України. але відповідач листом від 03.07.2024р. повідомив про відсутність підстав для видачі такої довідки та надав довідку щодо посадового окладу працюючого судді Ульяновського районного суду  Кіровоградської області станом на 01.01.2023р. виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023р. у розмірі 2102грн. у якій також не відобразив надбавку за вислугу років у розмірі 50% від посадового окладу працюючого судді. Він вважає бездіяльність відповідача щодо видачі йому довідки про розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці з розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлено з 01.01.2024р. у розмірі 3028грн. протиправною та такою, що порушує його права та охоронювані законом інтереси, тому просив суд: - визнати протиправною бездіяльність відповідача  щодо підготовки і надання ОСОБА_1  довідки про суддівську винагороду для обчислення та перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, розраховану із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» у розмірі 3028 грн. виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2024р; - зобов`язати відповідача підготувати і надати судді у відставці ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду розраховану на підставі ч. 2 ст. 130 Конституції України, ч.3 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» із застосуванням встановленого   ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік»   з 01.01.2024р.  прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду  від 18.09.2024р. у справі №340/4927/24 адміністративний позов ОСОБА_3 задоволено  / а.с. 50-54/. 
Відповідача,     не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, за допомогою засобів системи «Електронний суд» 11.10.2024р.  подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу. / а.с. 60-65,66/.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 14.10.2024р.  у справі № 340/4927/24  відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТУ ДСА в Кіровоградській області  на  рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.09.2024р. у справі № 340/4927/24 та витребувано з суду першої інстанції матеріали справи  № 340/4927/2/ а.с. 67/, про що  судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи/ а.с. 68-70/.
Матеріали адміністративної справи № 340/4927/2 надійшли до третього апеляційного адміністративного суду 04.11.2024 / а.с. 71/.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 06.11.2024р.  у справі № 340/4927/24   справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 19.11.2024р. /а.с. 72/, про що  судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи/ а.с. 73,74/.
Позивач, посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням  норм чинного законодавства, оскільки розмір складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, не змінювався з 2021р., тому відсутні підстави для видачі довідки з посадовим окладом, відмінним від окладу працюючого судді,  просив скасувати рішення суду першої інстанції від 18.09.2024р.  у цій справі та постановити нове рішення, яким задовольнити заявлені ним у справі позовні вимоги у повному обсязі. 
Відповідно до ч. 1 ст. 309 КАС України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а положеннями ч. 5 ст. 250 КАС України передбачено, що датою ухвалення судового рішення  в порядку письмового провадження  є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши  доводи апеляційної скарги та матеріали справи,  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції  в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з  наступних підстав. 
Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_1 , позивач у справі, перебуває на обліку в ГУ ПФУ  в Кіровоградській області та одержує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 52% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді /а.с. 46/, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці був визначений на підставі довідки ТУ ДСА в Кіровоградській області № 203 від 04.03.2020р., у якій при обрахунку розміру суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання було взято за основу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлено на 01.01.2020р. відповідно до абз. 4 ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік»   у розмірі 2102,00 грн. /а.с. 49/.
Також під час розгляду цієї справи встановлено, що 25.06.2024р. позивач звернувся із заявою до відповідача  про видачу довідки для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого з 01.01.2024р. у розмірі 3028,00грн. / а.с. 13/, але відповідач листом № 1083/24 від 03.07.2024р. повідомив позивача про те, що  посадовий оклад судді Ульяновського районного суду Кіровоградської області протягом 2020 – 2024рр. не підвищувався та становить 63060,00 грн., тому підстави для видачі довідки для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого з 01.01.2024 у розмірі 3028,00 грн. немає /а.с. 15/. І саме ця відмова відповідача у видачі позивачу довідки обумовила звернення позивача до суду із цим позовом за захистом свого порушеного права. 
Отже спірним в цій справі є питання наявності підстав для видачі судді у відставці довідки про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання із зазначенням розміру суддівської винагороди, обчисленої з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом про державний бюджет на 2024 рік.
Приймаючи рішення про задоволення заявлених позивачем у цій справі позовних вимог, суд першої інстанції пославшись на висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, які є релевантними до подібних правовідносин у період 2021 - 2024 роки з огляду на те, що Законами №1082-ІХ, № 1928-IX, № 2710-IX та №3460-IX (Закони України «Про державний бюджет на 2021,2022,2023,204рр., відповідно) запроваджено тотожне правове регулювання щодо встановлення такої величини, як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, у розмірі 2102 гривні, зробив висновок про те, що відповідно до статті 130 Конституції України, ст.ст. 135, 142 Закону  України «Про судоустрій і статус суддів»  № 1402-VIII від 02.06.2016р. позивач має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням розміру базового посадового окладу судді, розрахованого із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого на 01.01.2024р. становить 3028,00 грн, а тому відповідач протиправно відмовив позивачу у видачі довідки про суддівську винагороду за відповідною посадою для перерахунку призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Статтею 130 Конституції України встановлено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначає Закон України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ (далі – Закон № 1402-VІІІ).
Відповідно до положень ст. 4 Закону № 1402-VІІІ судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VIІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2% грошового утримання судді.
Відповідно до ч. 4,5 ст.  142 Закону № 1402-VIІІ у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.
Отже з урахуванням наведених вище норм чинного законодавства щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці залежить від розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Положеннями ч. 1 ст. 135 Закону № 1402-VІІІ передбачено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці (частина друга статті 135 Закону № 1402-VІІІ).
Базовий розмір посадового окладу судді становить: судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (пункт 1 частини третьої статті 135 Закону № 1402-VІІІ).
Розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб щорічно встановлювались:
- у 2021 році стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» № 1082-IX від 15.12.2020р.  визначила у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для: працездатних осіб з 1 січня у розмірі 2270 гривень; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, з 1 січня - 2102 гривні;

- у 2022 році стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» № 1928-IX від 02.12.2021р. визначила у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для: працездатних осіб з 1 січня - 2481 гривень; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, з 1 січня - 2102 гривні;
- у 2023 році стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» № 2710-IX від 03.11.2022р. визначила з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для: працездатних осіб - 2684 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні;
- у 2024 року стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» № 3460-IX від 09.11.2023р. визначила з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для: працездатних осіб - 3028 гривень; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, - 2102 гривні.
Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» № 966-XIV від 15.07.1999р.  (далі — Закон № 966-XIV) прожитковий мінімум – це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.
Прожитковий мінімум застосовується для формування Державного бюджету України та місцевих бюджетів (абз. 7 ч. 1 ст.  2 Закону № 966-XIV) та встановлюється Кабінетом Міністрів України після проведення науково-громадської експертизи сформованих набору продуктів харчування, набору непродовольчих товарів і набору послуг. Прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік (стаття 4 Закону № 966-XIV).
Відтак, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, напряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поняття якого наведено у Законі № 966-XIV, і в цьому ж законі закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення відносно яких визначається прожитковий мінімум.
Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян урегульовано Законом № 966-XIV.
Приймаючи до уваги, що Законом № 966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді» і за приписами цього закону судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо, відсутні законні підстави для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 1 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди.
Законом № 966-XIV закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум. Судді до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо, не віднесені.
Законом № 1402-VIII, який є спеціальним для спірних правовідносин,   закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Оскільки розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці напряму залежить від визначення базового розміру посадового окладу судді, який працює на відповідній посаді, а закон про державний бюджет на 2024р. фактично змінив складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена ч. 2 ст. 130  130 Конституції України і ч. 3 ст. 135  Закону № 1402-VIII, тому є цілком правильним висновок суду першої інстанції, що позивач має право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням розміру базового посадового окладу судді місцевого суду, розрахованого із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого на 01.01.2024р. складає 3028,00 грн, а відповідачем протиправно відмовлено позивачу у видачі відповідної довідки про суддівську винагороду за відповідною посадою для перерахунку призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
При цьому колегія суддів зауважує, що заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня відповідного року, на іншу розрахункову величину, яка Законом № 1402-VIII не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді), є неправомірною, адже є неправильним визначення розрахункової величини посадового окладу судді, працюючого на відповідній посаді, для визначення суддівської винагороди для цілей обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відмінної від тієї, що визначена спеціальним законом.
Висновок  суду першої інстанції в цій справі відповідає висновку Верховного Суду, викладеному, зокрема, у постановах від 02.06.2023р.  у справі № 400/4904/21, від 13.7.2023р.  у справі № 280/1233/22, від 15.08.2023р. у справі № 120/19262/21-а.
Також колегія суддів вважає, що судом першої інстанції з урахуванням обсягу та змісту порушеного права позивача та з метою його ефективного відновлення обрано правильний спосіб захисту порушеного права позивача з урахуванням наступного.
Порядок подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України затверджено постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 25.01.2008р., яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 12.03.2008р.  за № 200/14891, (далі - Порядок №3-1), яким, зокрема, встановлено наступне:
-          довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України надсилаються відповідними органами органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, який надав список, та судді у відставці (судді Конституційного Суду України), щодо якого видана довідка, у місячний строк з дня надходження списку (пункт 5 розділу IV);
-          перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться органом, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, на підставі довідки про суддівську винагороду / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, надісланої відповідним органом (без звернення судді у відставці, судді Конституційного Суду України), або за зверненням судді у відставці, судді Конституційного Суду України (абзац перший пункту 6 розділу IV);
-          звернення судді за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання здійснюється шляхом подання до органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду судді у відставці / довідки про винагороду судді Конституційного Суду України, в тому числі через вебпортал або засобами Порталу Дія з використанням суддею електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), або надсилання поштою (абзац другий пункту 6 розділу IV).
Пунктом 9 розділу IV Порядку №3-1 передбачено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з дня виникнення права на відповідний перерахунок.
Отже  перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці здійснюється за наявності підстав, передбачених ст. 142 Закону № 1402-VIІІ, у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, що може бути реалізовано, зокрема, за зверненням судді у відставці, а довідка про суддівську винагороду за відповідною посадою має бути надіслана органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, та судді у відставці, щодо якого видана довідка.
Решта доводів апеляційної скарги відповідача відхиляється судом апеляційної інстанції з урахуванням того, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються   на правовому висновку Верховного Суду, а під час апеляційного перегляду цієї справи судом не встановлено підстав для відступлення від такого висновку.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини справи, судове рішення у цій справі щодо задоволення у повному обсязі заявлених позивачем у справі позовних вимог  ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. 
Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем у справі  позовних вимог у повному обсязі, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду  першої інстанції від 18.09.2024р. у цій справі залишити без змін, а апеляційну відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну   скаргу Територіального управління Державної судової   адміністрації    України    в    Кіровоградській  області – залишити без задоволення.
Рішення  Кіровоградського  окружного адміністративного суду   від 18.09.2024р. у справі №340/4927/24 –  залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.
Постанову виготовлено та підписано 02.12.2024р. 
   
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов