СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року                     м. Харків    Справа №913/720/20(913/267/24)  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.,
представники сторін у судове засідання не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Алчевський коксохімічний завод" (вх.№2318Л/2) на рішення Господарського суду Луганської області від 09.09.2024, ухвалене у приміщенні Господарського суду Луганської області суддею Фоновою О.С., дата складання повного тексту рішення - 18.09.2024, у справі №913/720/20 (913/267/24)
за позовом Публічного акціонерного товариства "Алчевський коксохімічний завод" в особі арбітражного керуючого ліквідатора Камши О.В.,                                     м. Сєвєродонецьк Луганської області,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ФОРВАРДІНГ", м. Біла Церква Київської області,
про стягнення 5 713 314, 00грн
в межах справи №913/720/20 за заявою ініціюючого кредитора Компанії Індумет С.А. (INDUMET S.A.), Люксембург Гранд Душі Люксембургу,
до Публічного акціонерного товариства "Алчевський коксохімічний завод", місто Сєвєродонецьк Луганської області,
про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Алчевський коксохімічний завод" в особі арбітражного керуючого   ліквідатора Марченка Р.В. звернулося з позовною заявою до   Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ФОРВАРДІНГ" з вимогою про стягнення 5 713 314, 00грн   вартості майна   - 47 транспортних засобів, яке було передане позивачем в оренду відповідачу за Договором оренди №АКХЗ-1803-2013ард від 05.09.2013, перелік якого вказаний в Додатку 1 до Додаткової угоди №2 від 18.07.2014.
Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 у справі №913/720/20 (913/88/23), залишеною без змін постановою Верховного Суду від 28.11.2023, стягнуто з ТОВ "ДІПІ ФОРВАРДІНГ" на користь ПАТ "Алчевський коксохімічний завод" суму орендної плати у сумі 134 941, 30грн та витребувано 4 одиниці транспортних засобів.
Як зазначає позивач, під час розгляду справи №913/720/20 (913/88/23) судами були встановлені обставини, які на підставі частини 4 статті 75 ГПК України не підлягають доказуванню позивачем при зверненні з даною позовною заявою, проте, обставин повернення ТОВ "ДІПІ ФОРВАРДІНГ" транспортних засобів позивачу судами не встановлено.
Позивач посилається на те, що під час розгляду справи №913/720/20 (913/88/23) в суді касаційної інстанції ТОВ "ДІПІ ФОРВАРДІНГ" разом з касаційною скаргою подало документ, який не досліджувався судами першої та апеляційної інстанцій, а саме: Додаток №1 до Додаткової угоди №2 від 18.07.2014 до Договору оренди №АКХЗ-1803-2013ард від 05.09.2013, зі змісту якого вбачається, що ПАТ "АКХЗ" передало ТОВ "ДІПІ ФОРВАРДІНГ" 47 транспортних засобів. 
Як вказує позивач, ліквідатором ПАТ "АКХЗ" було отримано звіт ТОВ "КФ "Острів" з визначення розміру реальних збитків від втрати майна, що знаходяться за адресою: 94223, Україна, Луганська обл., м. Алчевськ, вул. Червоних партизан, 1, і належить на праві приватної власності ПАТ "АКХЗ", а також упущеної вигоди у вигляді неодержаного прибутку від виробництва коксу та коксопродуктів ПАТ "АКХЗ". 
Оскільки позивач вважає, що передані ним в оренду транспортні засоби були втрачені з вини відповідача, позивач звернувся з позовом та просить стягнути з відповідача на його користь вартість втраченого майна - 47 транспортних засобів, яке було передане позивачем в оренду відповідачу за Договором оренди №АКХЗ-1803-2013ард від 05.09.2013, перелік якого вказаний в Додатку 1 до Додаткової угоди №2 від 18.07.2014.
Рішенням Господарського суду Луганської області від 09.09.2024 у задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що суд дійшов висновку про відсутність вини відповідача у втраті орендованого майна.
Крім того, судом також   встановлено, що рішенням Господарського суду Луганської області від 12.02.2024 у справі №913/720/20 (913/442/23) задоволений в повному обсязі позов ПАТ "АКХЗ" до держави Російської Федерації про стягнення збитків у сумі 3 412 889 687, 00грн (еквівалент 292927540 доларів США або 213815717 євро) та відповідні збитки стягнені з   Російської Федерації, у тому числі і вартість 39 транспортних засобів, які є предметом даного спору.
На думку суду першої інстанції, задоволення цього позову призведе до несправедливих наслідків для відповідача, включаючи неправомірне збагачення позивача за рахунок по суті дублюючих позовних вимог до різних відповідачів.
Щодо чотирьох транспортних засобів (УАЗ 3909, ГАЗ 3307, УАЗ 3741, ЗИЛ 5301), вартість яких не заявлена ПАТ "АКХЗ" до стягнення з Російської Федерації в межах справи №913/720/20 (913/442/23), місцевий господарський суд врахував, що позовні вимоги щодо повернення з оренди зазначених вище чотирьох транспортних засобів вже розглянуті судом, при цьому, позивач намагається додатково стягнути з відповідача вартість цих 4-х транспортних засобів, які суд вже зобов`язав відповідача повернути позивачу.
Щодо ще чотирьох транспортних засобів (автонавантажувач СРСД 30НW15А, фронтальний навантажувач SEM, МАЗ 9397, МАЗ 9397), вартість яких не заявлена ПАТ "АКХЗ" до стягнення з Російської Федерації в межах справи №913/720/20 (913/442/23), суд першої інстанції зазначив, що вартість цих 4-х транспортних засобів визначена позивачем на підставі в цілому 3-х оголошень з мережі Інтернет, відтак, судом не вважається такою, що доведена належними та допустимими доказами.
Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду від 09.09.2024, позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Луганської області від 09.09.2024 та ухвалити нове рішення, яким стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІПІ ФОРВАРДІНГ" на користь Публічного акціонерного товариства "Алчевський коксохімічний завод" 5 713 314, 00грн.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, з огляду на які можна зробити висновок, що існували об`єктивні та непереборні обставини, з огляду на які ТОВ "ДІПІ ФОРВАРДІНГ" не міг вжити заходи, які направлені на збереження орендованого майна, зокрема вивезення цього майна на територію, яка підконтрольна Україні.
Як зазначає апелянт, суд першої інстанції не зазначив правову норму, з огляду на яку, забороняється "подвійне" стягнення; на думку апелянта, відповідальність  ТОВ "ДІПІ ФОРВАРДІНГ" перед позивачем є договірною, а рф – позадоговірною.
Апелянт посилається на те, що вартість транспортних засобів не є обставиною (фактом), які повинен встановити суд; з метою підтвердження вартості транспортних засобів позивачем надано оголошення з мережі Інтернет, натомість відповідачем не надано доказів, які спростовують цю вартість, відтак, на думку апелянта, суд повинен був взяти до уваги вартість, визначену позивачем. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.10.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Алчевський коксохімічний завод" на рішення Господарського суду Луганської області від 09.09.2024 у справі №913/720/20 (913/267/24); встановлено учасникам справи строк до 14.10.2024 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання апелянту; встановлено учасникам справи строк до 14.10.2024 для подання заяв і клопотань; призначено справу до розгляду на "06" листопада 2024 р. о 14:30год.
Від учасників справи заяв і клопотань не надходило, відзиву від відповідача також не надійшло.
Сторони своїм правом на участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 06.11.2024 не скористались, представники сторін у судове засідання не з`явились, хоча сторони були належним чином завчасно повідомлені про час, дату та місце судового засідання.
Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги, сторони були належним чином завчасно повідомлені про час, дату та місце судового засідання, і неявка у судове засідання їх представників не перешкоджає розгляду скарги, про що сторони були повідомлені ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.10.2024, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, рішенням Господарського суду Луганської області від 21.06.2023 у справі №913/720/20 (913/88/23) відмовлено у задоволенні позову ПАТ “АКХЗ” в особі арбітражного керуючого – ліквідатора Марченка Р.В. до ТОВ “ДІПІ ФОРВАРДІНГ” (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) про витребування у відповідача на користь позивача чотирьох транспортних засобів, а саме: 1) УАЗ 3909, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , колір: зелений, номер кузова: НОМЕР_2 , номер шасі: НОМЕР_3 , номер двигуна: НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_5 ; 2) ГАЗ 3307, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_6 , колір: білий, номер кузова: НОМЕР_7 , номер шасі: НОМЕР_8 , номер двигуна: НОМЕР_9 , VIN: НОМЕР_10 ; 3) УАЗ 3741, 2004 року виписку, д.н.з. НОМЕР_11 , колір: сірий, номер кузова: НОМЕР_12 , номер шасі: НОМЕР_13 , номер двигуна: НОМЕР_14 , VIN: НОМЕР_15 ; 4) ЗИЛ 5301, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_16 , колір: сірий, номер шасі: НОМЕР_17 , номер двигуна: НОМЕР_18 , VIN: НОМЕР_19 ; та стягнення з відповідача на користь позивача 1 536 386, 70грн орендної плати за період з 05.09.2013 по 28.02.2023 та 178 122, 56грн неустойки за період з 09.03.2023 по 20.03.2023. Судові витрати віднесені на позивача.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від   25.09.2023 у справі №913/720/20 (913/88/23), яка залишена без змін постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.11.2023 скасовано рішення Господарського суду Луганської області від 21.06.2023 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення орендної плати у розмірі 134 941, 30грн, про витребування транспортних засобів та в частині розподілу судових витрат; прийнято в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача орендної плати у розмірі 1 536 386, 70грн задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача орендну плату у розмірі 134 941, 30грн; зобов`язано відповідача повернути позивачеві чотири транспортні засоби, а саме: 1) УАЗ 3909, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , колір: зелений, номер кузова: НОМЕР_2 , номер шасі: НОМЕР_3 , номер двигуна: НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_5 ; 2) ГАЗ 3307, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_6 , колір: білий, номер кузова: НОМЕР_7 , номер шасі: НОМЕР_8 , номер двигуна: НОМЕР_9 , VIN: НОМЕР_10 ; 3) УАЗ 3741, 2004 року виписку, д.н.з. НОМЕР_11 , колір: сірий, номер кузова: НОМЕР_12 , номер шасі: НОМЕР_13 , номер двигуна: НОМЕР_14 , VIN: НОМЕР_15 ; 4) ЗИЛ 5301, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_16 , колір: сірий, номер шасі: НОМЕР_17 , номер двигуна: НОМЕР_18 , VIN: НОМЕР_19 .
У межах справи №913/720/20 (913/88/23) судом встановлені наступні   обставини:
- між ПАТ "АКХЗ", як орендодавцем, та ТОВ "ДІПІ ФОРВАРДІНГ", як орендарем, укладено договір оренди №АКХЗ-1803-2013ард від 05.09.2013 (далі   - Договір оренди), за умовами якого (пункти 1.1-1.3) орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування транспортні засоби (далі   - орендоване майно) згідно з переліком транспортних засобів (додаток №1 до цього Договору). Технічний стан транспортних засобів підтверджується діючими талонами про проходження технічного огляду автомобілів, огляду і перевірки працездатності двигуна та іншого обладнання, яке встановлено на автомобілі. Орендоване майно використовується орендарем для виконання заявок орендодавця на надання послуг з транспортного обслуговування та може бути використано орендарем для надання послуг третім особам тільки з письмового дозволу орендодавця.
Сторони у пунктах 2.1, 2.3 Договору оренди визначили, що право орендаря на тимчасове використання орендованого майна наступає з моменту підписання сторонами Акту прийому та передачі майна (додаток №2 до цього Договору з №2.1 по №2.49). Орендар не пізніше дати закінчення строку цього Договору, його припинення, розірвання або відмови від Договору повертає, а орендодавець приймає орендоване майно, яке передане раніше орендарю за додатком №2 до цього Договору.
Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 Договору оренди, розмір орендної плати за орендоване майно складає: 13 530, 13грн, в тому числі ПДВ   2 255, 02грн у місяць. Вартість одиниці оренди орендованого майна приведена у додатку №3 до цього Договору. Орендна плата оплачується орендарем щомісячно згідно з виставленим орендодавцем рахунком, не пізніше 10-го числа місяця наступного за звітним.
У пункті 4.3 Договору оренди визначено, що орендар зобов`язаний: організувати охорону орендованого майна (пункт 4.3.5); у разі крадіжки, втрати чи пошкодження орендованого майна, його конструктивних частин та деталей, встановлених на ньому обладнання, у тому числі в результаті ДТП, негайно повідомити про це Орендодавця та за свій рахунок виконати ремонт або відновити вкрадене, втрачене або пошкоджене майно (пункт 4.3.6); повернути орендоване майно орендодавцю у тому стані, яке відображено в Акті прийому-передачі з урахуванням природного зносу. Якщо орендар після закінчення Договору повертає орендоване майно у гіршому стані, ніж він отримав його за цим Договором, за винятком випадків, передбачених розділом 6 цього Договору. Орендар відшкодовує збитки, заподіяні орендодавцю у відповідності з діючим законодавством України. Повернення майна з оренди оформлюється Актом приймання-передачі майна, який підписується уповноваженими представниками сторін за формою додатку №2 до цього Договору (пункт 4.3.12).
Згідно з пунктом 5.2 Договору оренди, за порушення умов повернення орендодавцю орендованого майна орендатор виплачує орендодавцю неустойку в розмірі 10% від річного розміру орендної плати за кожний день прострочення повернення орендованого майна, а також орендну плату до дня фактичного повернення майна.
Відповідно до пункту 8.3 Договору оренди, всі зміни та доповнення до цього Договору дійсні тільки в тому разі, якщо вони викладені у письмовій формі та підписані уповноваженими представниками обох сторін.
В пунктах 9.1, 9.3 Договору оренди зазначено, що договір набирає чинності з моменту підписання Акту прийому-передачі орендованого майна та діє до 31.12.2013. Закінчення строку дії цього Договору означає закінчення зобов`язань за цим договором, але не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, якщо такі мали місце при виконанні цього Договору;
- факт передачі зазначених транспортних засобів у додатку №1 до Договору оренди "Перелік транспортних засобів, які передаються в оренду" за Актом прийому та передачі майна (додаток №2 до цього Договору) не заперечується обома сторонами;
- сторонами було укладено низку додаткових угод до Договору оренди, а саме:
додатковою угодою №1 виключено пункт 1.2 розділу 1 Договору оренди та внесені зміни у пункті 9.1 розділу 9 цього Договору: "Цей Договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2014, а в частині розрахунків   до повного виконання зобов`язань сторонами";
додатковою угодою №2 пункт 3.1 розділу 3 Договору оренди викладено в наступній редакції: "Розмір орендної плати за орендоване майно складає:                    13 494, 13грн, в тому числі ПДВ – 2 249, 02грн у місяць". Крім того, у зв`язку з поверненням з оренди транспортних засобів (акт приймання-передачі з оренди від 01.08.2014) додаток №1 Договору оренди виклали в новій редакції;
додатковою угодою №3 до Договору оренди пункт 9.1 розділу 9 цього Договору виклали в наступній редакції: "Цей Договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2015, а в частині розрахунків - до повного виконання зобов`язань сторонами";
додатковою угодою №4 до Договору оренди пункт 9.1 розділу 9 цього Договору викладено в наступній редакції: "Цей Договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2016, а в частині розрахунків - до повного виконання зобов`язань сторонами";
додатковою угодою №5 до Договору оренди виклали в новій редакції реквізити орендодавця   ПАТ "АКХЗ" (розділ 10 "Місцезнаходження та реквізити сторін" Договору);
додатковою угодою №6 до Договору оренди пункт 9.1 розділу 9 цього Договору виклали в наступній редакції: "Цей Договір набирає чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2017, а в частині розрахунків   до повного виконання зобов`язань сторонами".
Отже, з урахуванням змін, які вносилися сторонами до Договору оренди, строк дії договору погоджено до 31.12.2017;
- в матеріалах справи наявні докази здійснення орендних платежів відповідачем у листопаді та грудні 2013 року;
- вся територія Алчевського району Луганської області України, де знаходилися орендовані відповідачем транспортні засоби, з 07.04.2014 перебуває під тимчасовою окупацією військ Російської Федерації, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309;
- 27.05.2014 між ПАТ "АКХЗ", як відправником, та ТОВ "ДІПІ ФОРВАРДІНГ", як перевізником, укладено договір на транспортне обслуговування №АКХЗ-1643-2014-увл, за умовами якого відповідач зобов`язався надавати позивачу транспортні послуги, в тому числі орендованим транспортом за Договором оренди;
- з 18.12.2017 майно ПАТ "АКХЗ", яке розташовано за адресою: вул. Шмідта, 4, м. Алчевськ, Луганської області (будівлі, обладнання, офісна техніка, транспортні засоби, первинна бухгалтерська, звітна, дозвільна, договірна документація, сировина, товарні запаси) перебуває у незаконному володінні та під контролем невстановлених осіб, представників так званої "Луганської народної республіки" і представників "організації" з невизначеним правовим статусом "Внєшторгсервіс", у зв`язку з чим ПАТ "АКХЗ" звернулося з заявою про вчинення кримінального правопорушення до Головного управління Національної поліції в Луганській області від 29.12.2017 №б/н, на підставі якої інформація про правопорушення внесена до Єдиного реєстру досудових проваджень за №12018130240000247 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 341 КК України   (захоплення державних або громадських будівель чи споруд);
- інформацію про правопорушення було внесено до Єдиного реєстру досудових проваджень за №12018130240000247 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею 341 КК України   (захоплення державних або громадських будівель чи споруд);
- внаслідок повномасштабного військового вторгнення Російської Федерації 24.02.2022 на територію України, у тому числі на територію Луганської області, матеріали кримінального провадження №12018130240000247 обліковуються, як втрачені, та в порядку статті 615-1 КПК України   не відновлювались;
- Головний сервісний центр МВС з листом від 25.07.2022 №31/5203-3943-2022 щодо надання уточнюючих даних відносно 34 транспортних засобів, які зареєстровані за ПАТ "АКХЗ", надав позивачеві копії реєстраційних карток транспортних засобів, з яких вбачається, що чотири автомобілі були передані у користування відповідачу на підставі Договорів оренди;
- запит і вимоги позивача (від 26.01.2023 №74 та від 07.03.2023 №01-32/AKX3/99704) щодо надання документації, сплати орендних платежів   та повернення транспортних засобів відповідачем залишені без задоволення.
Під час перегляду справи №913/720/20 (913/88/23) в суді касаційної інстанції ТОВ "ДІПІ ФОРВАРДІНГ" разом з касаційною скаргою подало документ, який не досліджувався судами першої та апеляційної інстанцій, а саме: Додаток №1 до Додаткової угоди №2 від 18.07.2014 до Договору оренди №АКХЗ-1803-2013ард від 05.09.2013, зі змісту якого вбачається, що ПАТ "АКХЗ" передає ТОВ "ДІПІ ФОРВАРДІНГ" 47 (сорок сім) транспортних засобів на виконання умов Договору оренди.
Разом з тим, з матеріалів справи №913/720/20 (913/88/23) вбачається, що 18.05.2023 на адресу електронної пошти Господарського суду Луганської області від Київського окружного адміністративного суду надійшов лист від 15.05.2023 №01-21/5904/23, з яким надіслано копії Договору оренди №АКХЗ-1803-2013ард від 05.09.2013, додаток №1 "Перелік транспортних засобів, передані в оренду" та додаткової угоди №3 до цього Договору, копії яких знаходились в матеріалах справи №826/2999/16 за позовом ТОВ "ДІПІ ФОРВАРДІНГ" до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Крім того, з матеріалів справи №913/720/20 (913/88/23) вбачається, що відповідачем було додано до касаційної скарги заяву від 27.09.2023 №255 про вчинення кримінального правопорушення (ст. 438 КК України), яку було подано до Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області, та   направлено з листом від 04.10.2023 №51/17/15-2581/24 за територіальною підслідністю до Слідчого відділу ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.
Згідно з Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.10.2023 Слідчим відділом 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях порушено кримінальне провадження №22023130000000800 за ч. 1 ст. ст. 438 КК України за фактом незаконного заволодіння військовослужбовцями Російської Федерації та представниками незаконних збройних формувань так званої "ЛНР" майном ТОВ "ДІПІ ФОРВАРДІНГ", у тому числі орендованими у ПАТ "АКХЗ" 47 транспортними засобами.
Колегія суддів касаційної інстанції погодилась з висновком суду апеляційної інстанції про те, що втрата контролю над орендованим майном через окупацію підприємства позивача, де має знаходитися спірне майно, не є підставою до звільнення відповідача від виконання обов`язку з повернення такого майна позивачеві, оскільки згідно з укладеними між сторонами додатковими угодами до Договору оренди його дію було продовжено вже після втрати контролю держави над вищезазначеною територією, а відтак відповідач свідомо приймав ризики користування орендованим майном позивача.
Постанова Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 у справі №913/720/20 (913/88/23) набрала законної сили 25.09.2023.
Позивачем було отримано Звіт ТОВ "КФ "Острів" з визначення розміру реальних збитків від втрати майна, що знаходяться за адресою: 94223, Україна, Луганська обл., м. Алчевськ, вул. Червоних партизан, 1 і належить на праві приватної власності ПАТ "АКХЗ", а також упущеної вигоди у вигляді неодержаного прибутку від виробництва коксу та коксопродуктів ПАТ "АКХЗ" (далі   - Звіт).
Згідно з розділом 6.3.3. Звіту, оцінювачем було визначено розмір реальних збитків колісних транспортних засобів у кількості 175 найменувань.
ТОВ "КФ "Острів" є сертифікованим суб`єктом оціночної діяльності згідно з сертифікатом №588/19 від 29.07.2019, виданим Фондом державного майна України.
Рішенням Господарського суду Луганської області від 12.02.2024 у справі №913/720/20 (913/442/23) задоволено повністю позов ПАТ "АКХЗ" в особі арбітражного керуючого - ліквідатора Марченка Р.В. до   держави Російська Федерація, стягнуто з   Російської Федерації на користь ПАТ "АКХЗ" 3 412 889 687, 00грн (еквівалент 292 927 540 доларів США або 213 815 717 євро), з яких: 2 787 265 318, 00грн реальні збитки від втрати майна (еквівалент 239 230 344 долари США або 174 620 684 євро), 625 624 369, 00грн упущена вигода у вигляді неодержаного прибутку за період з 07.04.2014 по 31.12.2023 (еквівалент 53 697 196 доларів США або 39 195 033 євро); стягнуто з Російської Федерації в дохід Державного бюджету України судовий збір у сумі 939 400, 00грн.
В межах справи №913/720/20 (913/442/23),   зокрема, встановлені наступні обставини:
- ПАТ "АКХЗ" є юридичною особою, резидент України, діє на підставі власного установчого документа, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань   00190816, дата державної реєстрації в єдиному державному реєстрі   18.12.1995, дата запису   04.11.2004, номер запису   13841200000000194. Основним видом діяльності є: 19.10 Виробництво коксу та коксопродуктів. Місцезнаходженням вказаної юридичної особи станом на теперішній час є: Україна, 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Вілєсова, будинок 20А;
- до 07.04.2014 місцезнаходженням ПАТ "АКХЗ" було: Україна, 94223, Луганська область, місто Алчевськ, вулиця Червоних партизанів, 1;
- вся територія Алчевського району Луганської області з 07.04.2014 і станом на дату складання позову (30.04.2024) перебуває під тимчасовою окупацією військ Російської Федерації, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309;
- у листі Головного сервісного центру МВС від 25.07.2022 №31/5203-3943-2022 повідомлено, що за ПАТ "Алчевський коксохімічний завод" зареєстровано 34 одиниці транспортних засобів згідно з переліком станом на 22.07.2022, які містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів з додатком реєстраційних карток ТЗ. У 4 реєстраційних карток ТЗ зазначено право користування   ТОВ "ДІПІ ФОРВАРДІНГ";
-   місцезнаходження решти транспортних засобів, зареєстрованих за ПАТ "АКХЗ" невідомо. Однак, позивач вважає, що на момент окупації Російською Федерацією м. Алчевська Луганської області транспортні засоби знаходились на території цілісного майнового комплексу ПАТ "АКХЗ".
- враховуючи протиправну окупацію Російською Федерацією території, де розташоване майно позивача, суд дійшов висновку, що вина Російської Федерації є очевидною та ПАТ "АКХЗ" у справі №913/720/20 (913/442/23) на підставі належних та допустимих доказів доведено повний склад правопорушення, що є умовою та підставою для застосування до Російської Федерації такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди.
08.03.2024 на виконання вищевказаного судового рішення Господарським судом Луганської області видано наказ від 06.03.2024 №913/720/20 (913/442/23) про стягнення з   Російської Федерації (Russian Federation код ISO ru/rus 643) (боржник) на користь Публічного акціонерного товариства "Алчевський коксохімічний завод" (стягувач) 3 412 889 687, 00грн (еквівалент 292 927 540 доларів США або 213 815 717 євро), з яких: 2 787 265 318, 00грн реальні збитки від втрати майна (еквівалент 239 230 344 долари США або 174 620 684 євро), 625 624 369, 00грн упущена вигода у вигляді неодержаного прибутку за період з 07.04.2014 по 31.12.2023 (еквівалент 53 697 196 доларів США або 39 195 033 євро).
Повний розрахунок вартості втрачених транспортних засобів наведено у Додатку №1.4. до Звіту "Підсумкова таблиця пооб`єктної вартості втраченого майна".
Вартість 43 (сорока трьох) транспортних засобів, окрім 4 (чотирьох) транспортних засобів (автонавантажувач   СРСД 30 НW 15 A Т5312ЛУ; фронтальний навантажувач   SEM 02450ТВВ; МАЗ 9397 ВВ3830ХТ та МАЗ 9397 ВВ3831ХТ), які передані позивачем в оренду відповідачу за Договором оренди №АКХЗ-1803-2013ард від 05.09.2013, перелік якого вказаний в Додатку 1 до Додаткової угоди №2 від 18.07.2014, була заявлена ПАТ "АКХЗ" до стягнення з Російської Федерації.
Позивачем, з урахуванням Звіту про оцінку транспортних засобів, переданих в оренду ТОВ “ДІПІ ФОРВАРДІНГ” наводиться зведена таблиця щодо вартості втраченого відповідачем майна ПАТ “АКХЗ”:

п/№	ТС згідно з Додатком №1	Державний номерний знак	Вартість згідно оцінки  КФ “Острів”	Посилання на пункт оцінки КФ “Острів”	
1.	ЗИЛ 431412	ВВ9539СА	34 758,00	Додаток 1 до звіту стор. 97 порядковий № 113	
2.	ЗИЛ 433360	ВВ7059АЕ	66 217,00	Додаток 1 до звіту стор. 98 порядковий № 172	
3.	ЗИЛ 433360	ВВ7062АЕ	66 217,00	Додаток 1 до звіту стор. 98 порядковий № 173	
4.	ЗИЛ 5301 АО	ВВ9565СА	48 642,00	Додаток 1 до звіту стор. 96 порядковий № 15	
5.	ЗИЛ 5301 БО КФА ІТ 	ВВ9504СА	42 858,00	Додаток 1 до звіту стор. 96 порядковий № 21	
6.	ЗИЛ 5301 АО	ВВ9551СА	55 050,00	Додаток 1 до звіту стор. 96 порядковий № 17	
7.	ЗИЛ 433362 	ВВ9521СА	66 508,00	Додаток 1 до звіту стор. 96 порядковий № 19	
8.	МАЗ 53366	ВВ9502СА	66 217,00	Додаток 1 до звіту стор. 97 порядковий № 91	
9.	ГАЗ 3307	ВВ9537СА	24 658,00	Додаток 1 до звіту стор. 97 порядковий № 72	
10.	ГАЗ 3307 КО 503 В	ВВ9534СА	108 053,00	Додаток 1 до звіту стор. 96 порядковий № 10	
11.	УАЗ 3741 ВП 6 ТДА	ВВ7061АЕ	32 333,00	Додаток 1 до звіту crop. 97 порядковий № 115	
12.	УАЗ 3909 ВПАХ 6	ВВ7968АТ	12 780,00	Додаток 1 до звіту стор. 98 порядковий № 169	
13.	КамАЗ 54115 	ВВ0238КМ	112 725,00	Додаток 1 до звіту стор. 96 порядковий Nq 22	
14.	МАЗ 64229	ВВ0269СВ	45 242,00	Додаток 1 до звіту стор. 97 порядковий № 79	
15.	МАЗ 64229	ВВ9582СА	45 242,00	Додаток 1 до звіту стор. 97 порядковий № 80	
16.	КамАЗ 55111	ВВ0267СВ	100 683,00	Додаток 1 до звіту стор. 97 порядковий № 84	
17.	КамАЗ 55111	ВВ3728АР	100 683,00	Додаток 1 до звіту стор. 97 порядковий № 85	
18.	КамАЗ 55111	ВВ9535СА	169 233,00	Додаток 1 до звіту стор. 96 порядковий № 8	
19.	КамАЗ 55111 	ВВ9518СА	169 233,00	Додаток 1 до звіту стор. 96 порядковий № 9	
20.	ТАТРА 8ф	ВВ9538СА	48 996,00	Додаток 1 до звіту стор. 96 порядковий № 51	
21.	ЗИЛ-ММЗ|45021	ВВ9562СА	55 150,00	Додаток 1 до звіту стор. 97 порядковий № 99	
22.	ЗИЛ-ММЗ І450850 	ВВ9553СА	79 033,00	Додаток 1 до звіту стор. 96 порядковий № 34	
23.	МАЗ 555102 	ВВ6126ВІ	212 533,00	Додаток 1 до звіту стор. 98 порядковий № 175	
24.	КрАЗ 250 КС 3575 А1 	ВВ6958СА	55 706,00	Додаток 1 до звіту стор. 97 порядковий № 92	
25.	КрАЗ 65101 КС 4574 А  	ВВ9507СА	140 190,00	Додаток 1 до звіту стор. 96 порядковий № 43	
26.	КрАЗ 250 КС 557 КР 	ВВ0268СВ	383 355,00	Додаток 1 до звіту стор. 96 порядковий № 16	
27.	КамАЗ 53215 КС 4574 А  	ВВ9520СА	534 043,00	Додаток 1 до звіту стор. 96 порядковий № 18	
28.	ЗИЛ 130 АПП22	ВВ0287СВ	18 403,00	Додаток 1 до звіту стор. 97 порядковий № 98	
29.	ЗИЛ 433362 АГП 22	ВВ9506СА	102 496,00	Додаток 1 до звіту crop. 96 порядковий № 3	
30.	ЗИЛ 433362 АП 18	ВВ9552СА	95 991,00	Додаток 1 до звіту стор. 96 порядковий № 25	
31.	ЗИЛ 433362 МДК 4333 	ВВ7658АВ	137 143,00	Додаток 1 до звіту стор. 96 порядковий № 32	
32.	КамАЗ 55111 С	ВВ9503СА	166 698,00	Додаток 1 до звіту стор. 96 порядковий № 23	
33.	IKARUS 256	ВВ9581СА	67 980,00	Додаток 1 до звіту стор. 96 порядковий № 46	
34.	IKARUS 256	ВВ9564СА	78 550.00	Додаток 1 до звіту crop. 96 порядковий № 53	
35.	IKARUS 256.54	ВВ9563СА	78 550,00	Додаток 1 до звіту crop. 96 порядковий № 47	
36.	IKARUS 256	ВВ9508СА	78 550,00	Додаток 1 до звіту стор. 96 порядковий № 78	
37.	ПАЗ 32051-110	ВВ9526СА	67 767,00	Додаток 1 до звіту стор. 96 порядковий № 33	
38.	Навантажувач  К - 700 А	Т4800ЛУ	174 693,00	Додаток 1 до звіту стор. 94 порядковий № 5977	
39.	Навантажувач  Л - 34	Т4086ЛУ	49 046,00	Додаток 1 до звіту стор. 94 порядковий № 5979	
40.	Навантажувач  Л - 34	Т4085ЛУ	49 046,00	Додаток 1 до звіту стор. 94 порядковий № 5981	
41.	Екскаватор ATEK 881	Т4540ЛУ	76 560,00	Додаток 1 до звіту стор. 94 порядковий № 6039	
42.	Навантажувач  ПМТС - 1200	Т4087ЛУ	35 381,00	Додаток 1 до звіту стор. 94 порядковий № 5990	
43.	Автонавантажувач   СРСД 30HW15A	Т5312ЛУ	345 000,00	Визначено на підставі оголошення	
 44.	Фронтальний  навантажувач  SEM	02450ТВВ	907 350,00	Визначено на підставі оголошення	
45.	МАЗ 9397	ВВ3830ХТ	149 910,00	Визначено на підставі оголошення	
46.	МАЗ 9397 	BB3831XT	149 910,00	Визначено на підставі оголошення	
47.	МАЗ 93802	BB0213XX	7 952,00	Додаток 1 до звіту стор. 96 порядковий № 24	
ВСЬОГО:	                            5713314,00 грн	

Оцінка вартості деяких транспортних засобів, переданих відповідачу в оренду не проводилась оцінювачем, а саме №43, №44, №45, №46, тому їх вартість визначалась позивачем на підставі існуючих оголошень про продаж відповідних транспортних засобів.
У зв`язку з тим, що відповідач не повернув майно ПАТ "АКХЗ", позивач вважає, що у нього на підставі положень пункту 4.3.6. Договору оренди, частин 3, 4 статті 285 Господарського кодексу України та частини 1   статті 803 Цивільного кодексу України   виникло право вимоги до відповідача щодо сплати вартості втраченого майна   в сумі 5 713 314, 00грн, а саме 47 транспортних засобів, які було передане позивачем в оренду відповідачу за Договором оренди №АКХЗ-1803-2013ард від 05.09.2013, за переліком, вказаним в Додатку 1 до Додаткової угоди №2 від 18.07.2014.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України,   за договором найму (оренди) наймодавець   передає   або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
Обґрунтовуючи вимогу про стягнення вартості втраченого майна   - 47   транспортних засобів, які було передано позивачем в оренду відповідачу за Договором оренди №АКХЗ-1803-2013ард від 05.09.2013, позивач посилається на положення пункт 4.3.6. Договору оренди, частини 3, 4 статті 285 Господарського кодексу України та частину 1   статті 803 Цивільного кодексу України,   у зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку щодо збереження та повернення об`єкта оренди за Договором оренди.
Таким чином, позивачем заявлено вимогу про стягнення збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання, що випливає з укладеного сторонами Договору, отже, даний спір підпадає під правове регулювання     глави 54 Цивільного кодексу України.
Судова колегія зазначає, що статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно статті 610 цього Кодексу, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно зі статтею 611 наведеного Кодексу, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Частиною 2 статті 22 вказаного Кодексу визначено, що збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Тобто, кредитор має право вимагати в якості відшкодування збитків як витрати, які він вже зробив для відновлення свого порушеного права, так і витрати, які він мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Згідно з частинами 3, 4 статті 285 Господарського кодексу України, орендар зобов`язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.
Орендар відшкодовує орендодавцю вартість орендованого майна у разі відчуження цього майна або його знищення чи псування з вини орендаря.
Згідно з пунктом 4.3.6 Договору оренди, орендар зобов`язаний у випадку погіршення, втрати або пошкодження орендованого майна, його конструктивних частин та вузлів, встановленого на ньому обладнання, в тому числі у результаті ДТП, невідкладно повідомити про це орендодавця та за свій рахунок здійснити ремонт або відновити вкрадене, втрачене чи пошкоджене майно.
Згідно з частиною 1 статті 803 Цивільного кодексу України,   наймач зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані у зв`язку із втратою або пошкодженням транспортного засобу, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини.
За змістом статей 224, 225 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.
Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.
Таким чином, особа, яка порушила зобов`язання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема, у вигляді відшкодування збитків.
Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків, необхідна наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка боржника, яка полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання; наявність шкоди (збитків); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вина боржника. 
За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність щодо збитків не настає.
Місцевим господарським судом встановлено, що відповідно до пунктів 1.2.-1.3 Договору оренди, орендоване майно використовується орендарем   для виконання заявок орендодавця (позивача) на надання послуг з транспортного обслуговування   та може бути використано орендарем для надання послуг третім особам   тільки з письмового дозволу орендодавця.
Відтак, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції,  що   орендована техніка використовувалася саме для надання послуг самому Орендодавцю за його заявками.
Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом у справі №913/720/20 (913/88/23) сторони тричі продовжували дію Договору оренди після 2014 року до грудня 2017 року; відтак, об`єктивно позивач мав розуміти ризики знаходження майна на непідконтрольній території. 
Апелянт посилається на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, з огляду на які можна зробити висновок, що існували об`єктивні та непереборні обставини, з огляду на які ТОВ "ДІПІ ФОРВАРДІНГ" не міг вжити заходи, які направлені на збереження орендованого майна, зокрема вивезення цього майна на територію, яка підконтрольна Україні.
Проте, саме позивач як власник майна мав вивезти це майно на підконтрольну Україні   територію,   натомість   також продовжував здійснювати господарську діяльність на окупованій території та використовувати послуги відповідача, незважаючи на об`єктивну загрозу втрати контролю над спірними транспортними засобами.
Апелянт посилається на те, що Верховний Суд у постанові від 28.11.2023 у справі №913/720/20 (913/88/23) вказував, що втрата контролю над орендованим майном через окупацію підприємства позивача, де має знаходитися спірне майно, не є підставою для звільнення відповідача від виконання обов`язку з повернення такого майна позивачеві, оскільки згідно з укладеними між сторонами додатковими угодами до Договору оренди його дію було продовжено вже після втрати контролю держави над вищезазначеною територією, а відтак відповідач свідомо приймав ризики користування орендованим майном позивача.
Дійсно, і відповідач продовжував здійснювати господарську діяльність на непідконтрольній Україні території з 07.04.2014 року, однак, очевидно, що вчинити дії з перевезення транспортних засобів на територію, яка підконтрольна Україні, мав саме позивач як власник. 
Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у спірних правовідносинах у справі 913/720/20 (913/267/24) позивачем не доведено наявності вини відповідача як складової для стягнення збитків.
Поряд з цим, рішенням Господарського суду Луганської області від 12.02.2024 у справі №913/720/20 (913/442/23) задоволений в повному обсязі позов ПАТ "АКХЗ" до держави Російської Федерації про стягнення збитків у сумі 3 412 889 687, 00грн (еквівалент 292 927 540 доларів США або 213 815 717 євро) та відповідні збитки стягнені з   Російської Федерації.
Вказані збитки розраховані на підставі Звіту з визначення розміру реальних збитків від втрати майна, що знаходяться за адресою: 94223, Україна, Луганська обл., м. Алчевськ, вул. Червоних партизан, 1, і належить на праві приватної власності ПАТ "АКХЗ", а також упущеної вигоди у вигляді неодержаного прибутку від виробництво коксу та коксопродуктів ПАТ "АКХЗ".
За результатом проведеної оцінки оцінювач, у Звіті зокрема зазначив, що об`єктом оцінки є розмір реальних збитків від втрати майна, що знаходиться за адресою: 94223, Україна, Луганська область, місто Алчевськ, вулиця Червоних партизанів, 1, і належить на праві приватної власності ПАТ "АКХЗ", а також упущеної вигоди у вигляді неодержаного прибутку від виробництво коксу та коксопродуктів ПАТ "АКХЗ". 
Збитки виникли внаслідок окупації Російською Федерацією території України, на якій розташований ПАТ "АКХЗ", що призвело до втрати контролю над майном та неможливості провадження господарської діяльності підприємства.
Повний розрахунок вартості втрачених транспортних засобів наведено у Додатку №1.4. до вказаного Звіту "Підсумкова таблиця пооб`єктної вартості втраченого майна". 
Вартість 43   транспортних засобів, окрім 4 транспортних засобів (автонавантажувач СРСД 30 НW 15 A Т5312ЛУ; фронтальний навантажувач SEM 02450ТВВ; МАЗ 9397 ВВ3830ХТ та МАЗ 9397   ВВ3831ХТ), що передані позивачем в оренду відповідачу за Договором оренди №АКХЗ-1803-2013ард від 05.09.2013, (які (47 транспортних засобів) є предметом даного спору) була заявлена ПАТ "АКХЗ" до стягнення з Російської Федерації в якості збитків.
08.03.2024 на виконання вищевказаного судового рішення Господарським судом Луганської області видано наказ від 06.03.2024 №913/720/20 (913/442/23) про стягнення з   Російської Федерації на користь ПАТ "АКХЗ" 3 412 889 687, 00грн (еквівалент 292 927 540 доларів США або 213 815 717 євро), з яких: 2 787 265 318, 00грн реальні збитки від втрати майна (еквівалент 239 230 344 долари США або 174 620 684 євро), 625 624 369, 00грн упущена вигода у вигляді неодержаного прибутку за період з 07.04.2014 по 31.12.2023 (еквівалент 53 697 196 доларів США або 39 195 033 євро).
Позивач, обґрунтовуючи позовну заяву   про стягнення збитків з Російської Федерації, посилався на те, що він з 07.04.2014 втратив належне йому майно: об`єкти нерухомого майна,   транспортні засоби,   об`єкти будівництва, вантажні залізничні вагони та інше.   Позивач не має змоги забрати, релокувати майно на підконтрольну Україні територію або реалізувати це майно на тимчасово окупованій території. Таким чином, внаслідок дій Російської Федерації позивач зазнав значних матеріальних збитків …. Фактом окупації Луганської області, та м. Алчевськ, зокрема, ворожими військами Російської Федерації позивачу заподіяна шкода у розмірі вартості втраченого майна.   В даному випадку   втрата контролю ПАТ "АКХЗ" над своїм майном була прямим наслідком протиправної та неспровокованої збройної агресії Російської Федерації, ведення бойових, дій та окупації територій Луганської області".
Тобто, позивач вказав на втрату свого майна, включаючи спірні 43 транспортних засобів, внаслідок незаконних дій російської федерації.
Крім того, постановою   Східного апеляційного господарського суду від   25.09.2023 у справі №913/720/20(913/88/23), яка залишена без змін постановою Верховного Суду   від 28.11.2023 зобов`язано відповідача повернути позивачеві чотири транспортні засоби, а саме: 1) УАЗ 3909, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , колір: зелений, номер кузова: НОМЕР_2 , номер шасі: НОМЕР_3 , номер двигуна: НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_5 ; 2) ГАЗ 3307, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_6 , колір: білий, номер кузова: НОМЕР_7 , номер шасі: НОМЕР_8 , номер двигуна: НОМЕР_9 , VIN: НОМЕР_10 ; 3) УАЗ 3741, 2004 року виписку, д.н.з. НОМЕР_11 , колір: сірий, номер кузова: НОМЕР_12 , номер шасі: НОМЕР_13 , номер двигуна: НОМЕР_14 , VIN: НОМЕР_15 ; 4) ЗИЛ 5301, 2003 року випуску, д.н.з. НОМЕР_16 , колір: сірий, номер шасі: НОМЕР_17 , номер двигуна: НОМЕР_18 , VIN: НОМЕР_19 .
Як зазначає апелянт, суд першої інстанції не зазначив правову норму, з огляду на яку, забороняється "подвійне" стягнення; на думку апелянта, відповідальність  ТОВ "ДІПІ ФОРВАРДІНГ" перед позивачем є договірною, а рф – позадоговірною.
Однак, судова колегія зазначає, що під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.   
Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Особа самостійно обирає спосіб захисту порушеного права.
У даному випадку, позивач обрав спосіб захисту порушеного права шляхом, по-перше, звернення з позовом до рф про стягнення збитків, у тому числі і вартості 43 транспортних засобів, які є предметом і даного спору; і по-друге, зобов`язання ТОВ "ДІПІ ФОРВАРДІНГ" повернути 4 транспортні засоби, які також є предметом даного спору.
На момент звернення з даним позовом про відшкодування вартості транспортних засобів порушене право позивача вже захищено, оскільки обидва судові рішення прийняті на користь позивача і видані відповідні судові накази.
Колегія суддів апеляційного господарського суду наголошує, що метою господарського судочинства є саме захист порушеного права позивача, яке вже захищено відповідними судовими рішеннями.
І те, що у суду першої інстанції були відсутні відомості їх виконання, як вказує апелянт, не є самостійною підставою для задоволення цих позовних вимог, оскільки зазначене суперечило б меті господарського судочинства і нівелюватиме попередні судові рішення, які спрямовані на захист порушеного права позивача.
Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Однак, у даному випадку рішення про задоволення позову зазначеним вимогам не відповідатиме.
І в контексті викладеного вище, із матеріалів справи не вбачається і причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданою шкодою.
Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. 
Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.
Щодо доводів апелянта, що вартість транспортних засобів не є обставиною (фактом), які повинен встановити суд, судова колегія зазначає таке.
Безпосередньо збитки є складовою складу цивільного правопорушення, відтак, позивач обов`язково має довести належними та допустимими доказами їх розмір.
Як зазначає позивач, з метою підтвердження вартості транспортних засобів позивачем надано оголошення з мережі Інтернет, натомість відповідачем не надано доказів, які спростовують цю вартість, відтак, на думку апелянта, суд повинен був взяти до уваги вартість, визначену позивачем. 
Однак, судова колегія зазначає, що вартість 4-х транспортних засобів, а саме, (автонавантажувач СРСД 30НW15А, фронтальний навантажувач SEM, МАЗ 9397, МАЗ 9397) визначена позивачем на підставі в цілому 3-х оголошень з мережі Інтернет.
Звертаючись до суду з позовом, саме на позивача господарським процесуальним законодавством покладено обов`язок із доведення своїх вимог належними та допустимими доказами.
Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога в частині стягнення вартості цих 4 транспортних засобів не доведена належними та допустимими доказами, а відтак, і не мала бути спростована відповідачем.
З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для справи, та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, прийнятого з дотриманням норм матеріального та процесуального права,  апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Алчевський коксохімічний завод" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Луганської області від 09.09.2024 у справі №913/720/20 (913/267/24) – без змін.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати апелянта, пов`язані із розглядом апеляційної скарги, покладаються на апелянта.
Керуючись статтями 129, 256, 269-270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Алчевський коксохімічний завод" залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Луганської області від 09.09.2024 у справі №913/720/20 (913/267/24) залишити без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття; порядок і строки оскарження постанови передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.11.2024.

Головуючий суддя                                                           Л.М. Здоровко

Суддя                                                                                  В.В. Лакіза  

       Суддя                                                                                  Н.О. Мартюхіна