ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

31 жовтня 2024 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/9525/23
Головуючий у першій інстанції - Рахманкулова І. П.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/169/24

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді: Скрипки А.А.    
суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.
секретар: Мальцева І.В. 

сторони: 
позивач: Акціонерне товариство "Комерційний банк "Глобус"
відповідач: ОСОБА_1 

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова у складі судді Рахманкулової І.П. від 25 вересня 2023 року, місце ухвалення рішення м.Чернігів, у справі за позовом Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

                        В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року АТ КБ "Глобус" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 98 673 грн. 20 коп. В обґрунтування вимог заявленого позову АТ КБ "Глобус" вказувало, що 01.02.2017 року між АТ КБ "Глобус" та ОСОБА_1 було укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки, за умовами якого відповідачу було відкрито картковий рахунок за програмою кредитування "Запасочка", із сумою ліміту овердрафту 38 000 грн., строком на 12 місяців. Оскільки відповідачем не було здійснено своєчасне погашення (повернення) грошових коштів за овердрафтом після завершення пільгового періоду та не сплачено проценти за користування дозволеним овердрафтом, позивачем було нараховано проценти у розмірі 46,80% річних на суму існуючої заборгованості за овердрафтом. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 98 673 грн. 20 коп., у тому числі: 37 948 грн. 65 коп. - прострочена заборгованість по кредиту; 60 724 грн. 55 коп. - прострочена заборгованість по процентам; 600 грн. - комісія за порушення термінів погашення щомісячного платежу. За даних обставин, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки від 01.02.2017 року, зі змінами, в розмірі 98 673 грн. 20 коп., у тому числі: 37 948 грн. 65 коп. - прострочена заборгованість по кредиту; 60724 грн. 55 коп. - прострочена заборгованість по процентам; 600 грн. - комісія за порушення термінів погашення щомісячного платежу. Позивач також ставив питання про стягнення із відповідача судових витрат по справі, а саме: 2 684 грн. судового збору та 6 000 грн. на професійну правничу (правову) допомогу.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 25.09.2023 року позов АТ КБ "Глобус" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено частково. Судом стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Глобус" заборгованість у сумі 37 948 грн. 65 коп. В іншій частині позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Глобус" 1 032 грн. 27 коп. судового збору та 2 307 грн. 60 коп. витрат на правничу допомогу.

В апеляційній скарзі АТ КБ "Глобус" просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 25.09.2023 року в частині відмови у стягненні із відповідача на користь позивача нарахованих процентів та штрафу, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в частині нарахованих процентів та штрафу, і стягнути із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за договором на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки від 01.02.2017 року, зі змінами, в розмірі 61 324 грн. 55 коп., яка включає в себе: 60 724 грн. 55 коп. - прострочена заборгованість по процентам; 600 грн. - комісія за порушення термінів погашення щомісячного платежу. Апелянт також просить стягнути на свою користь із відповідача судові витрати за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги. Доводи апеляційної скарги вказують, що рішення суду першої інстанції від 25.09.2023 року, у оскаржуваній частині, є безпідставним та таким, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства, в процесі розгляду цивільної справи судом першої інстанції, під час дослідження матеріалів справи, були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, що мають істотне значення для справи. В доводах апеляційної скарги АТ КБ "Глобус" не погоджується із висновками суду першої інстанції відносно того, що позивачем не надано доказів продовження строку дії кредитних договорів до 01.05.2023 року, тобто до дня, до якого позивачем розраховано заборгованість, в тому числі, по процентам, оскільки, укладений сторонами договір є безстроковим, що затверджено сторонами у п.5.11. договору, яким передбачено, що строком закінчення договору є повне виконання сторонами всіх належних зобов`язань. Апелянт не погоджується із твердженням суду першої інстанції відносно того, що позивачем у позовній заяві зазначено, що фіксована процентна ставка за непогашення кредитної заборгованості погоджена між сторонами у розмірі 46,80%, проте із заяв-анкет, що підписані відповідачем, вбачається, що сторонами погоджено процентну ставку 36,00%, у зв`язку з чим, за якою ставкою позивачем нараховані проценти неможливо достеменно встановити, оскільки позивачем такого розрахунку не наведено. Апелянт зазначає, що у п.5.1.1. погодженого сторонами договору зазначено, що сторони домовились, що у випадку зміни економічної ситуації, погіршення фінансового стану банківської системи чи з метою недопущення збитковості даної послуги банк вправі вносити зміни, доповнення до цього договору, включаючи зміну тарифів на послуги, що надають держателю ПК. За доводами апелянта, у положеннях погодженого сторонами договору не передбачено, що проценти сплачуються відповідачем лише за один рік, оскільки є чітка домовленість сторін договору про нарахування процентів після закінчення строку дії ліміту кредитування за фактичний строк користування кредитними коштами за дозволеним овердрафтом і незадоволеним овердрафтом, тому в даному випадку має застосовуватись положення ч.1 статті 1048 ЦК України. Апелянт вказує, що суд першої інстанції при розгляду даної справи не врахував, що нарахування, процентна ставка та стягнення саме простроченої заборгованості за договором, визначені договором, у тому числі, нарахування процентів після закінчення строку дії ліміту овердрафту. Апелянт вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для стягнення з відповідача штрафу за порушення термінів погашення процентів за користування овердрафтом в межах ліміту дозволеного овердрафту в сумі 600 грн., оскільки нарахування вищевказаного штрафу передбачено п.4.5. тарифного плану "Запасочка". За доводами апелянта, сторонами у належний спосіб досягнуто домовленість про умови кредитування, що свідчить про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для їх задоволення. 

В частині задоволення вимог заявленого позову рішення суду першої інстанції від 25.09.2023 року апелянтом не оскаржується.  

Відповідно до ч.1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 

За даних обставин, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції від 25.09.2023 року у оскаржуваній АТ КБ "Глобус" частині, тобто, в частині відмови судом у задоволенні позовних   вимог АТ КБ "Глобус"  до  ОСОБА_1   про  стягнення заборгованості за договором на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки від 01.02.2017 року, зі змінами, в розмірі 61 324 грн. 55 коп., яка включає в себе: 60 724 грн. 55 коп. - прострочена заборгованість по процентам; 600 грн. - комісія за порушення термінів погашення щомісячного платежу.

В судове засідання апеляційного суду сторони даного спору, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду даної справи, не з`явились. Від АТ КБ "Глобус" надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника АТ КБ "Глобус". 
Згідно приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 01.02.2017 року між ПАТ "Комерційний банк "Глобус" (змінено назву на АТ "Комерційний банк "Глобус") та ОСОБА_1 було укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети №12/20 на приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту в розмірі 1 000 грн., строком дії на 24 місяці, з 01.02.2017 року по 31.01.2019 року, фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості - 36% річних, процентна ставка в пільговий період кредитування (річних) - 0,000001% (а.с.11).
Відповідно до умов вищевказаного договору, банком відкрито позичальнику картковий рахунок № НОМЕР_1 за програмою кредитування овердрафт для фізичних осіб "Запасочка".
Відповідач підписанням заяви-анкети на приєднання до договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки підтвердив, що акцептує публічну пропозицію банку на укладення цього договору, яка розміщена на сайті банку www.globusbank.com.ua, і беззастережно приєднується до умов цього договору. Договір вважається укладеним з дня отримання банком заповненої та підписаної ним заяви-анкети на приєднання до договору.
У подальшому, позичальником ОСОБА_1 додатково були підписані заяви-анкети про приєднання до договору: №12/20 від 10.11.2017 року, якою встановлено ліміт овердрафту в розмірі 10 000 грн., строком дії на 24 місяці з 10.11.2017 року по 08.11.2019 року та №12/20 від 16.01.2018 року, якою встановлено ліміт овердрафту в розмірі 32 000 грн., строком дії на 12 місяців з 16.01.2018 року по 31.12.2018 року (а.с.12, 13).
Відповідачем також було підписано довідки про розрахунок орієнтовної сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки від: 01.02.2017 року, 10.11.2017 року, 16.01.2018 року, лист-повідомлення про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту в ПАТ "КБ "Глобус", два паспорти споживчого кредиту (стандартизована форма) (а.с.8-10), які є додатками до договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ "КБ "Глобус" (для фізичних осіб).
До позовної заяви позивачем додано копію типової форми договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ "КБ "Глобус" (для фізичних осіб) (а.с.5-6), копію правил користування платіжними картками ПАТ "КБ "Глобус" (додаток №2 до вищевказаного договору) (а.с.7), які не містять відомостей щодо ознайомлення з ними ОСОБА_1 .

Згідно із розрахунком позивача, заборгованість відповідача за вказаним договором, станом на 01.05.2023 року, становить 98 673 грн. 20 коп., до якої входить: 37 948 грн. 65 коп. - прострочена заборгованість за кредитом, 60 724 грн. 55 коп. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 600 грн. - штраф за порушення термінів погашення процентів за користування овердрафтом в межах ліміту дозволеного овердрафту (а.с.28-31).
Із виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами у власних потребах, частково здійснював погашення заборгованості, а також погашення відсотків за користування кредитними коштами (а.с.32-39).

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 25.09.2023 року, відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову про стягнення з відповідача на користь позивача простроченої заборгованості по процентам та комісії за порушення термінів погашення щомісячного платежу, суд першої інстанції встановив, що сторони передбачили фіксовану процентну ставку у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування у розмірі 36% річних, при цьому, відповідно до анкети-заяви від 01.02.2027 року, строк дії ліміту дозволеного овердрафту становить 24 місяців, тобто, з 01.02.2017 року по 31.01.2019 року. Відповідно до додатково підписаних заяв-анкет про приєднання до договору: №12/20 від 10.11.2017 року - було встановлено ліміт овердрафту в розмірі 10 000 грн., строком дії на 24 місяці з 10.11.2017 року по 08.11.2019 року; №12/20 від 16.01.2018 року - було встановлено ліміт овердрафту в розмірі 32 000 грн., строком дії на 12 місяці з 16.01.2018 року по 31.12.2018 року. Нових договорів про продовження строку кредитування сторони не укладали. Укладені між сторонами договори (анкети-заяви) не містять умов про можливість їх пролонгації у автоматичному порядку. Судом першої інстанції було встановлено, що заборгованість по відсоткам за користування кредитом банком розрахована за період з 02.04.2021 року по 01.05.2023 року (а.с.28-31). При цьому, доказів на підтвердження того, що строк дії кредитних договорів продовжено до 01.05.2023 року, тобто до дня, до якого позивачем розрахована заборгованість, у тому числі, за процентами, позивачем суду не надано. За даних обставин, з урахуванням положень статті 625 ЦК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що нарахування АТ "КБ "Глобус" процентів за вказаними вище договорами, згідно наданих розрахунків з 02.04.2021 року по 01.05.2023 року, є безпідставним. Також судом першої інстанції було прийнято до уваги ту обставину, що позивачем у позовній заяві зазначено, що фіксована процентна ставка за непогашення кредитної заборгованості погоджена між сторонами у розмірі 46,80%, проте із заяв-анкет, які підписані відповідачем, вбачається, що сторонами погоджено процентну ставку - 36,00%. Судом першої інстанції зазначено, що за якою ставкою позивачем нараховані проценти, неможливо достеменно встановити, оскільки позивачем такого розрахунку не наведено. Також судом першої інстанції звернуто увагу, що ні договором на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ "КБ "Глобус" (для фізичних осіб), затвердженого рішенням Правління ПАТ "КБ "Глобус" протокол №18 від 11.04.2016 року, ні заявою-анкетою №12/20 на приєднання до вказаного договору, сторонами не визначено розміру штрафу, який відповідач має сплати позивачу за користування неповернутою у строк сумою дозволеного овердрафту та/або непогашення в строк суми обов`язкового щомісячного платежу (якщо такий визначений Тарифами) та процентів за користування лімітом дозволеного овердрафту, внаслідок чого суд позбавлений об`єктивної можливості перевірити правильність нарахуванням позивачем АТ "КБ "Глобус" відповідачу штрафу за порушення термінів погашення процентів за користування овердрафтом в межах ліміту дозволеного овердрафту, в сумі 600 грн. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що правові підстави для стягнення з відповідача штрафу за порушення термінів погашення процентів за користування овердрафтом в межах ліміту дозволеного овердрафту в сумі 600 грн., відсутні. Враховуючи вимоги ч.2 статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд першої інстанції констатував, що в даному випадку позивач має право на стягнення заборгованості по кредиту. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог АТ КБ "Глобус" до відповідача, при цьому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню прострочена заборгованість по кредиту у сумі 37 948 грн. 65 коп.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок рішення суду першої інстанції від 25.09.2023 року, у оскаржуваній апелянтом частині, а саме, у частині відмови судом у задоволенні вимог заявленого АТ "КБ "Глобус" позову про стягнення з відповідача на користь позивача простроченої заборгованості по процентам та штрафу за порушення термінів погашення процентів за користування овердрафтом в межах ліміту дозволеного овердрафту, не узгоджується із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставою для скасування рішення суду від 25.09.2023 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.  

В доводах апеляційної скарги АТ КБ "Глобус" не погоджується із висновками суду першої інстанції відносно того, що позивачем не надано доказів продовження строку дії кредитних договорів до 01.05.2023 року, тобто до дня, до якого позивачем розраховано заборгованість, в тому числі, по процентам, оскільки, укладений сторонами договір є безстроковим, що затверджено сторонами у п.5.11. договору, яким передбачено, що строком закінчення договору є повне виконання сторонами всіх належних зобов`язань. Апелянт не погоджується із твердженням суду першої інстанції відносно того, що позивачем у позовній заяві зазначено, що фіксована процентна ставка за непогашення кредитної заборгованості погоджена між сторонами у розмірі 46,80%, проте із заяв-анкет, що підписані відповідачем, вбачається, що сторонами погоджено процентну ставку 36,00%, у зв`язку з чим, за якою ставкою позивачем нараховані проценти неможливо достеменно встановити, оскільки позивачем такого розрахунку не наведено. Апелянт зазначає, що у п.5.1.1. погодженого сторонами договору зазначено, що сторони домовились, що у випадку зміни економічної ситуації, погіршення фінансового стану банківської системи чи з метою недопущення збитковості даної послуги банк вправі вносити зміни, доповнення до цього договору, включаючи зміну тарифів на послуги, що надають держателю ПК. За доводами апелянта, у положеннях погодженого сторонами договору не передбачено, що проценти сплачуються відповідачем лише за один рік, оскільки є чітка домовленість сторін договору про нарахування процентів після закінчення строку дії ліміту кредитування за фактичний строк користування кредитними коштами за дозволеним овердрафтом і незадоволеним овердрафтом, тому в даному випадку має застосовуватись положення ч.1 статті 1048 ЦК України. Апелянт вказує, що суд першої інстанції при розгляду даної справи не врахував, що нарахування, процентна ставка та стягнення саме простроченої заборгованості за договором, визначені договором, у тому числі, нарахування процентів після закінчення строку дії ліміту овердрафту. Апелянт вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для стягнення з відповідача штрафу за порушення термінів погашення процентів за користування овердрафтом в межах ліміту дозволеного овердрафту в сумі 600 грн., оскільки нарахування вищевказаного штрафу передбачено п.4.5. тарифного плану "Запасочка". За доводами апелянта, сторонами у належний спосіб досягнуто домовленість про умови кредитування, що свідчить про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для їх задоволення. 

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.    

Відповідно до ч.1, ч.2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 628 ЦК України визначає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 01.02.2017 року між ПАТ "Комерційний банк "Глобус" (змінено назву на АТ "Комерційний банк "Глобус") та ОСОБА_1 було укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети №12/20 на приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту в розмірі 1 000 грн., строком дії на 24 місяці, з 01.02.2017 року по 31.01.2019 року, фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості - 36% річних, процентна ставка в пільговий період кредитування (річних) - 0,000001% (а.с.11).
Відповідно до умов вищевказаного договору, банком відкрито позичальнику картковий рахунок № НОМЕР_1 за програмою кредитування овердрафт для фізичних осіб "Запасочка".
Відповідач підписанням заяви-анкети на приєднання до договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки підтвердив, що акцептує публічну пропозицію банку на укладення цього договору, яка розміщена на сайті банку www.globusbank.com.ua, і беззастережно приєднується до умов цього договору. Договір вважається укладеним з дня отримання банком заповненої та підписаної ним заяви-анкети на приєднання до договору.
У подальшому, позичальником ОСОБА_1 додатково були підписані заяви-анкети про приєднання до договору: №12/20 від 10.11.2017 року, якою встановлено ліміт овердрафту в розмірі 10 000 грн., строком дії на 24 місяці з 10.11.2017 року по 08.11.2019 року та №12/20 від 16.01.2018 року, якою встановлено ліміт овердрафту в розмірі 32 000 грн., строком дії на 12 місяців з 16.01.2018 року по 31.12.2018 року (а.с.12,13).

За даних обставин, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції відносно того, що позивачем надано належні та допустимі докази укладення між сторонами спору 01.02.2017 року кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів.

Згідно із ч.1, ч.2 статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ч.1 статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Положеннями ч.1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У переважній більшості випадків застосування, конструкції договору приєднання, його умови розробляє підприємець. 

Умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. За даних обставин, з огляду на зміст статей: 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги про стягнення із відповідача на свою користь 60 724 грн. 55 коп. простроченої заборгованості по процентам та 600 грн. комісії за порушення термінів погашення процентів за користування овердрафтом в межах ліміту дозволеного овердрафту, окрім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 01.02.2017 року, також посилався на положення договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ "КБ "Глобус" (для фізичних осіб) (а.с.5-6), як невід`ємну частину спірного договору.

Проте, із матеріалів справи не вбачається, що саме з даним договором на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ "КБ "Глобус" (для фізичних осіб), форма якого є типовою, відповідач ознайомився і погодився, підписуючи заяву. Надана позивачем копія типової форми договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ "КБ "Глобус" (для фізичних осіб) (а.с.5-6), копія правил користування платіжними картками ПАТ "КБ "Глобус" (додаток №2 до вищевказаного договору) (а.с.7), не містять в собі відомостей щодо ознайомлення з ними ОСОБА_1 , вони не підписані відповідачем ні особисто, ні шляхом накладення електронного цифрового підпису. Також із матеріалів справи не вбачається, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, і щодо користування кредитними коштами та щодо сплати процентів та комісії за користування кредитними коштами, зокрема, саме у зазначених в цих документах, які додані банком до матеріалів справи, розмірах і порядках нарахування.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 статті 634 ЦК України, за змістом якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови обслуговування рахунків фізичної особи, які розміщені на офіційному сайті позивача, змінювалися банком. 

При цьому, твердження апелянта відносно того, що сторонами було погоджено умови договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети про приєднання до вказаного договору, не можуть бути належними та достатніми докакзами, у розумінні приписів статей: 77, 80 ЦПК України, фактичного ознайомлення та згоди відповідача із вказаним документом, з додатками.

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд дійшов висновку, що копія типової форми договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки ПАТ "КБ "Глобус" (для фізичних осіб) (а.с.5-6), копія правил користування платіжними картками ПАТ "КБ "Глобус" (додаток №2 до вищевказаного договору) (а.с.7), які містяться у матеріалах даної справи, без відповідного підпису відповідача, не можна розцінювати, як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 01.02.2017 року, шляхом підписання анкети-заяви. 

Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, провадження №14-131цс19.

Відповідно до ч.1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1, ч.2 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно приписів ч.1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Відповідно до ч.2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми Закону, нараховані на суму боргу проценти входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.01.2020 року у справі № 643/5521/19, провадження №61-20093св19, зазначено, що: "…в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).''

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі №202/4494/16-ц, провадження №14-318цс18, судом зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену у договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги, згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18. 

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 01.02.2017 року між ПАТ "Комерційний банк "Глобус" (змінено назву на АТ "Комерційний банк "Глобус") та ОСОБА_1 було укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяви-анкети №12/20 на приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту в розмірі 1 000 грн., строком дії на 24 місяці, з 01.02.2017 року по 31.01.2019 року, фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості - 36% річних, процентна ставка в пільговий період кредитування (річних) - 0,000001% (а.с.11). У подальшому, позичальником ОСОБА_1 додатково були підписані заяви-анкети про приєднання до договору: №12/20 від 10.11.2017 року, якою встановлено ліміт овердрафту в розмірі 10 000 грн., строком дії на 24 місяці з 10.11.2017 року по 08.11.2019 року та №12/20 від 16.01.2018 року, якою встановлено ліміт овердрафту в розмірі 32 000 грн., строком дії на 12 місяців з 16.01.2018 року по 31.12.2018 року (а.с.12,13).
Відповідної інформації щодо укладення сторонами спору нових договорів про продовження строку кредитування, матеріали даної цивільної справи в собі не містять. Укладені між сторонами договори (анкети-заяви) не містять умов про можливість їх пролонгації у автоматичному порядку на конкретно встановлений строк. Доказів на підтвердження того, що строк дії кредитних договорів продовжено до 01.05.2023 року, тобто, до дня, до якого позивачем розрахована заборгованість, у тому числі, за процентами, позивачем суду не надано. При цьому, згідно наданого банком розрахунку, заборгованість по відсоткам  за користування кредитом банком розрахована за хронологічний період з 02.04.2021 року по 01.05.2023 року (а.с.28-31). 

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема, статтями: 625, 1048 ЦК України, позивач не заявляв. Пересічний споживач банківських послуг, із врахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви-анкети про приєднання до договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки, роздруківка типової форми якого, яка міститься в матеріалах справи, не підписана відповідачем. На підставі наведеного, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору позивач дотримався вимог, передбачених ч.2 статті 11 Закону №1023-XII "Про захист прав споживачів" про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Крім того, позивачем у позовній заяві зазначено, що фіксована процентна ставка за непогашення кредитної заборгованості погоджена між сторонами у розмірі 46,80%, проте із заяв-анкет, копій довідок про розрахунок орієнтовної сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки від 01.02.2017 року, від 10.11.2017 року, від 16.01.2018 року, копії листа-повідомлення про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту в ПАТ "КБ "Глобус" та копій паспортів споживчого кредиту (стандартизована форма) (а.с.8-10), які підписані відповідачем, вбачається, що сторонами погоджено процентну ставку 36,00%. При цьому, судом першої інстанції зазначено у рішенні від 25.09.2023 року, що за якою ставкою позивачем нараховані проценти, неможливо достеменно встановити, оскільки позивачем даного розрахунку не наведено. 

Апеляційний суд також погоджується із висновком суду першої інстанції відносно того, що ні договором на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки, ні підписаною відповідачем заявою-анкетою №12/20 на приєднання до вказаного договору, сторонами не визначено розміру штрафу, який відповідач має сплати позивачу за користування неповернутою у строк сумою дозволеного овердрафту та/або непогашення в строк суми обов`язкового щомісячного платежу (якщо такий визначений Тарифами) та процентів за користування лімітом дозволеного овердрафту. У зв`язку із даними встановленими обставинами, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності правових підстав для стягнення з відповідача штрафу за порушення термінів погашення процентів за користування овердрафтом в межах ліміту дозволеного овердрафту, в сумі 600 грн. 

Приймаючи до уваги наведене вище, а також висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновку рішення суду першої інстанції від 25.09.2023 року, у оскаржуваній апелянтом частині, щодо відмови у задоволенні позовних вимог АТ "КБ "Глобус" до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача 60 724 грн. 55 коп. - простроченої заборгованості по процентам та 600 грн. штрафу за порушення термінів погашення процентів за користування овердрафтом в межах ліміту дозволеного овердрафту.  

Оскільки вимоги заявленого АТ ''Комерційний банк ''Глобус'' позову судом першої інстанції задоволено частково, суд на підставі положень статей: 137, 141 ЦПК України, провів розподіл судових витрат між сторонами.    

Враховуючи вищезазначене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування рішення суду першої інстанції від 25.09.2023 року, у оскаржуваній апелянтом частині, ухваленого на  підставі приписів норм права, які регламентують спірні правовідносини та на основі з`ясованих фактичних обставин справи, документально підтверджених тими доказами, які були досліджені судом.

За даних обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу АТ "КБ "Глобус" необхідно залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 25.09.2023 року, у оскаржуваній апелянтом частині, необхідно залишити без змін. 

В іншій неоскаржуваній апелянтом частині рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 25.09.2023 року апеляційним судом не переглядається, в силу приписів ч.1 статті 367 ЦПК України.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, 

                       П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Комерційний банк "Глобус" - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 25 вересня 2023 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий:                                           Судді: