ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 жовтня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/2814/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),   суддів:  Щербака А.А., Баранник Н.П.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року (суддя 1-ї інстанції Богатинський Б.В.) в адміністративній справі №280/2814/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
29.03.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом  до Військової частини НОМЕР_1 в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1  щодо не оформлення і невидачі ОСОБА_1 довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, грошового атестату та довідки про вартість неотриманого речового майна за період військової служби з 26 лютого 2022 року по 04 червня 2023 року;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1  оформити і видати ОСОБА_1 довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, грошовий атестат та довідку про вартість неотриманого речового майна за період військової служби з 26 лютого 2022 року по 04 червня 2023 року;
-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1  щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, збільшеної до 100000грн за період його безперервного лікування із подальшим перебуванням у відпустках на оздоровлення, пов`язаних з важким пораненням, отриманим при захисті Батьківщини, з 27 грудня 2022 року по 09 травня 2023 року, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, та грошової компенсації вартості неотриманого речового майна за період його військової служби з 26 лютого 2022 року по 04 червня 2023 року;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, збільшену до 100000грн за період його безперервного лікування із подальшим перебуванням у відпустках на оздоровлення, пов`язаних з важким пораненням, отриманим при захисті Батьківщини, з 27 грудня 2022 року по 09 травня 2023 року, а саме за 38 днів стаціонарного лікування та 90 днів перебування у відпустках на оздоровлення;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1  здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період його військової служби з 26 лютого 2022 року по 04 червня 2023 року;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості неотриманого речового майна за період його військової служби з 26 лютого 2022 року по 04 червня 2023 року;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні до набрання законної сили рішенням суду по суті цього спору.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач протиправно відмовив позивачу у нарахуванні та виплаті додаткової грошової винагороди, збільшеної до 100000грн, за період з 27 грудня 2022  по 09 травня 2023, грошової компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 26 лютого 2022 року по 04 червня 2023 року, видачі довідки про вартість неотриманого речового майна за період військової служби з 26 лютого 2022 року по 04 червня 2023 року та виплаті грошової компенсації вартості цього майна. Також, оскільки  на час звільнення зі служби не було виплачено всіх належних сум грошового забезпечення, вважає має право на середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні .
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не оформлення і невидачі ОСОБА_1 довідки про вартість неотриманого речового майна за період військової служби з 26 лютого 2022 року по 04 червня 2023 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 оформити і видати ОСОБА_1 довідку про вартість неотриманого речового майна за період військової служби з 26 лютого 2022 року по 04 червня 2023 року.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, та грошової компенсації вартості неотриманого речового майна за період його військової служби з 26 лютого 2022 року по 04 червня 2023 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період його військової служби з 26 лютого 2022 року по 04 червня 2023 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості неотриманого речового майна за період його військової служби з 26 лютого 2022 року по 04 червня 2023 року.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.
Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Апеляційна скарга обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача видати довідку про безпосередню участь  у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, за період військової служби за період з 26.02.2022 року по 04.06.2023, оскільки в цей період позивач перебував в зоні бойових дій. Вказані помилкові висновки суду призвели до відмови у  зобов`язанні відповідача здійснити нарахування і виплату позивачу додаткову грошову винагороду, збільшену до 100000грн за період з 26.02.2022 року по 04.06.2023. Також позивач не погоджується з відмовою суду про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні як передчасними, оскільки вважає за можливе зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з дня наступного за звільненням і до дня набрання законної сили судовим рішенням у справі. У скарзі також зазначено, що повернення заяви про збільшення позовних вимог також послугувало прийняття судом рішення про задоволення позову частково.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просить відмовити у її задоволенні. 
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.3 ч. 1 ст.  311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №1357 від 06.05.2023, старший сержант ОСОБА_1 , 27 грудня 2022 року одержав: Вогнепальне кульове наскрізне поранення передньої черевної стінки та лівої реберної дуги, проникаюче у черевну порожнину, з ушкодженням поперечно- ободової, кишки та великого чепця. Гемоперитонеум. Вогнепальні багатоуламкові переломи 7-9 та реберних хрящів зліва. Вогнепальне сліпе осколкове поранення м`яких тканин лівого плеча.
Після поранення, відповідно до первинної медичної карточки форми 100, перевідного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №154, виписного епікризу №34, виписного епікризу №2790 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні у періоди з 27.12.2022 по 03.01.2023, з 03.01.2023 по 23.01.2023, з 29.04.2023 по 09.05.2023.
У довідках військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_2 від 23.01.2023 №1024, від 24.02.2023 №2111, від 24.03.2023 №3097, встановлено діагноз: стан після операції (27.12.2022) - дренування лівої плевральної порожнини за Бюлау, лапаротомії, ревізії черевної порожнини, резекції дистальної третини поперечно-ободової кишки з накладанням анастомозу кінець в кінець, дренування черевної порожнини, ГОЮ вогнепальних ран передньої черевної стінки, лівого плеча з приводу вогнепального кульового наскрізного поранення (27.12.2022) передньої черевної стінки та лівої реберної дуги, проникаюче у черевну порожнину, з ушкодженням поперечно-ободової кишки та великого чепця, гемоперитонеуму, вогнепального багатоуламкового перелому 7-9 реберних хрящів зліва, вогнепального сліпого осколкового поранення м`яких тканин лівого плеча, зі стійким больовим; синдромом, з тимчасовим порушенням функції. Травма тяжкого ступеня. Травма, так, пов`язана з проходженням військової служби. 
09 травня 2023 року госпітальна військово-лікарська комісія військової частини НОМЕР_2 за розпорядженням командира військової частини НОМЕР_1 від 27.04.2023 №1246 провела медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби ОСОБА_1 , та оформлено свідоцтво про хворобу №599, згідно з яким, зокрема, діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва): “наслідки вогнепального проникаючого поранення черевної порожнини (27.12.2022) з ушкодженням поперечно-ободової кишки та великого чепця, гемоперитонеум. Вогнепально-багатоуламковий перелом VІІ-ІХ ребер зліва. Вогнепальне сліпе осколкове поранення лівого плеча. Травми тяжкого ступеню. Травми, Поранення, так, пов`язані із захистом Батьківщини.
Заступником командира батальйону з морально-психологічного забезпечення в/ч НОМЕР_1 майором ОСОБА_2 , на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27 березня 2023 року № 64 проведено спеціальне розслідування за фактом завдання вогнепальних - кульових поранень головним сержантом 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 головним сержантом ОСОБА_3 командиру 2 відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старшому сержанту ОСОБА_1 . Визнані отриманні вогнепальні - кульові поранення 27 грудня 2022 року старшим сержантом ОСОБА_1 , пов`язані з виконанням обов`язків військової служби. За результатами спеціального розслідування видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 13.04.2023 року № 73. На підставі вказаного наказу також видано довідку про обставини отримання травми (поранення, контузії, каліцтва) від 06.05.2023 № 1357.
26.05.2023 позивач подав Командиру 3 стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 рапорт у якому просив клопотати перед вищим командуванням про звільнення у відставку, просив виплатити грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2022 та 2023 рік. 
Згідно Витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.06.2023 №155, старшого сержанта ОСОБА_1 звільнено у відставку, виключено із списків особового складу частини та усіх видів забезпечення з 04.06.2023.
29.06.2023 позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з заявою про нарахування і доплату грошового забезпечення, додаткової грошової винагороди і компенсацій за період військової служби, у якій просив нарахувати і доплатити додаткову грошову винагороду, збільшену до 100 000 грн за період з 27 грудня 2022 року по 09 травня 2023 року, а саме за період безперервного лікування із подальшим перебуванням у відпустках на оздоровлення, пов`язаних з важким пораненням, отриманим при захисті Батьківщини, зокрема за 38 днів стаціонарного лікування та 90 днів перебування у відпустках на оздоровлення, нарахувати і виплатити грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 26 лютого 2022 року по 04 червня 2023 року включно, підготувати і видати довідку про вартість неотриманого речового майна за період військової служби з 26 лютого 2022 року по 04 червня 2023 року та виплатити грошову компенсацію вартості цього не отриманого речового майна.
Командуванням військової частини НОМЕР_1 заява від 29.06.2023 адресована військовій частині НОМЕР_1 , розглянута, листом від 12.01.2024 повідомлено, зокрема, що згідно довідки про обставини отримання поранення від 06.05.2023 року № 1357, яка видана на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.04.2023 № 73 ступінь пораненні визначено як тяжке. У довідці зазначено отримання поранення пов`язане з виконанням обов`язків військової служби, але не міститься інформації щодо зв`язку отриманого поранення із захистом Батьківщини. В довідках ВЛК від 23.01.2023 № 1024, від 24.02.2023 №2111, зазначені в заяві та наявні у військової частини НОМЕР_1 , не зазначено отримання поранення пов`язаного із захистом Батьківщини. У зв`язку, з цим підстав для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн або 30 000 грн за час перебування на лікування та у відпустці за станом здоров`я у зв`язку з отриманим пораненням немає. Обставини службового розслідування не встановили зв`язок із захистом Батьківщини. Під час написання рапорту на звільнення від 26.05.2023 (вх. №1621 від 26.05.2023) не вказано у рапорті і не надано копію посвідчення учасника бойових дій для виплати компенсації за невикористані відпустки, передбачені ст. 16-2 Закону України “Про відпустки” за 2022 та 2023 роки. На час звільнення з військової служби не надано заяву або рапорт на видачу довідки про вартість речового майна, яке належало до видачі. Відповідно довідка про вартість речового майна не готувалася.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача: щодо не оформлення і невидачі ОСОБА_1 довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, грошового атестату та довідки про вартість неотриманого речового майна за період військової служби з 26 лютого 2022 року по 04 червня 2023 року; щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, збільшеної до 100 000 грн за період його безперервного лікування із подальшим перебуванням у відпустках на оздоровлення, пов`язаних з важким пораненням, отриманим при захисті Батьківщини, з 27 грудня 2022 року по 09 травня 2023 року, грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, та грошової компенсації вартості неотриманого речового майна за період його військової служби з 26 лютого 2022 року по 04 червня 2023 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги частково обґрунтовані та підлягають задоволенню. Так суд встановив, що відповідач при звільненні з військової служби позивача допустив бездіяльність, не виплативши ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану у 2022, 2023 роках додаткову відпустку як учаснику бойових дій, передбачену пунктом 12 частини першої статті 12 Закону № 3551-ХІІ, а також не здійснив нарахування та виплату позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно та не оформив довідку про вартість неотриманого речового майна за період військової служби. Встановивши зазначене, суд зобов`язав відповідача вчинити певні дії.
Так відповідач не оскаржує рішення суду першої інстанції, позивач оскаржуючи судове рішення повністю не наводить підстав незгоди з рішенням суду в частині задоволених позовних вимог, а отже  колегія суддів суду апеляційної інстанції надає оцінку доводам суду першої інстанції в частині доводів апеляційної скарги, відповідно до приписів ст. 308 КАС України.
Колегія суддів  переглядаючи судове рішення доходить наступних висновків.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність щодо не складання відповідачем довідки про безпосередню участь позивачем у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, за період військової служби з 26 лютого 2022 року по 04 червня 2023 року відповідно до додатку 6 до Порядку №413.
Постановою  Кабінету Міністрів України № 413 від 20 серпня 2014 затверджений Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 413 від 20 серпня 2014 р. (далі - Порядок № 413, в редакції на час виникнення правовідносин).
Відповідно до п. 2 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним, добровольцям Сил територіальної оборони) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Відповідно до п.2-1 Порядку №413, статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за умови виконання ними особисто або у складі військової частини (органу, підрозділу), установи та закладу бойових (службових) завдань, проведення розвідувальних заходів, зокрема які отримали поранення, контузії, каліцтва.
Пункт 4 вказаного Порядку №413 визначає, що  підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи для осіб, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, - не менш як один з таких документів - витяги (копії) бойових донесень, журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки), вахтових журналів, польотних листів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв.
Згідно п. 6 вказаного Порядку №413, для надання статусу учасника бойових дій особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк з дня участі у виконанні бойових (службових) завдань, у проведенні розвідувальних заходів, отримання поранення, контузії, каліцтва зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 6 та документи, передбачені абзацом десятим або одинадцятим пункту 4 цього Порядку для таких осіб, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.
Як свідчать встановлені обставини справи, відсутні докази щодо складення документів, про те, що позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, за період військової служби з 26 лютого 2022 року по 04 червня 2023 року. Зазначене не спростовується і позивачем.
В свою чергу позивачу була видана довідка  про обставини  отримання  травми (поранення, контузії, каліцтва) від 06.05.2023 №1357.
Таким чином є вірними висновки суду першої інстанції про відсутність протиправної бездіяльності відповідача  у складанні позивачу довідки безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, за період військової служби з 26 лютого 2022 року по 04 червня 2023 року відповідно до додатку 6 до Порядку №413.
Щодо невиплати додаткової винагороди у розмірі 100000грн.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану” постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указами Президента України строк дії режиму воєнного стану продовжувався та діє і дотепер.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 “Про введення воєнного стану в Україні” та №69 “Про загальну мобілізацію”, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 №1146, яка застосовується з 01.09.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України (далі - Порядок №260)
Пунктом 11 розділу 34 Порядку № 260 встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які: у зв`язку з травмою, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Відповідно до пункту 12 розділу 34 Порядку №260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово- лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем травми під час захисту Батьківщини.
Як свідчать встановлені обставини справи, позивач отримав вогнепальне кульове поранення.
Довідками  військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_2 від 23.01.2023 №1024, від 24.02.2023 №2111, від 24.03.2023 №3097, встановлено діагноз проте вони не містять висновок про отримання позивачем тяжкого поранення безпосередньо під час захисту Батьківщини, натомість вказує на те, що травма/поранення/захворювання позивача пов`язане з проходженням ним військової служби.
Таким чином, оскільки довідки військово-лікарської комісії не містять висновку про отримання позивачем тяжкого поранення безпосередньо під час захисту Батьківщини, щодо спірного періоду, а містять інформацію, про те, що травма/поранення/захворювання позивача пов`язана з проходженням ним військової служби, підстави для задоволення позовних вимог  про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі 100000грн за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, відсутні.
Щодо стягнення тягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
За приписамистатті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Частиною першоюстатті 117 КЗпП Українипередбачено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначеністаттею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.
З вказаних законодавчих норм вбачається, що умовами застосування частини першоїстатті 117 КЗпП Україниє невиплата належних звільненому працівникові сум у відповідні строки, вина власника або уповноваженого ним органу у невиплаті зазначених сум та відсутність спору про розмір таких сум. При дотриманні наведених умов підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
В спірному випадку належні позивачу суми (компенсація за невикористану додаткову відпустку,  грошова компенсація за неотримане речове майно)  не були нараховані та виплачені при звільненні. Спірні питання вирішені у цій справ,  а отже фактичного розрахунку не відбулось.
Таким чином, враховуючи норми КЗпП України та фактичні обставини справи, є вірними висновки суду першої інстанції, що  позовні вимоги про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є передчасними.
Доводи скарги про те, що можливо зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з дня наступного за звільненням і до дня набрання законної сили судовим рішенням у справі, не спростовують вищезазначених висновків суду першої інстанції, а також не ґрунтуються на приписах ст.ст. 116, 117 КЗпП України.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 308,  311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну  скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року в адміністративній справі №280/2814/24 – залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття  та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник