КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

Справа № 372/4499/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/13600/2024
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
06 листопада 2024 року                                                                                     м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Слюсар Т.А.,
суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,
за участю секретаря судового засідання Гладкої І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Корзаченка Володимира Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року у складі судді Потабенко Л.В.,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Української міської ради, третя особа: Обухівська державна нотаріальна контора Київської області про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування,-
 
В С Т А Н О В И В :
 
У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Української міської ради про визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування, в якому просив:визнати за ним право власності у порядку спадкування на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка має загальну площу 73,7 м2, що належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути з ОСОБА_2 понесені судові витрати у загальній сумі 14 922 грн 94 коп. 
 
Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_4 , за своє життя бабуся на випадок своєї смерті заповіту не залишала, після її смерті залишилося спадкове майно 3-кімнатна квартира АДРЕСА_1 , що належала їй на підставі свідоцтва про право власності, однак оригінал вказаного свідоцтва про право власності на квартиру позивач відшукати не може, на його думку правовстановлюючий документ знаходиться у відповідачки ОСОБА_2 , яка є його тіткою. 
 
Окрім того зазначив, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дітьми померлої, також донькою померлої була і матір позивача ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ще за життя своєї матері, а тому позивач є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 за правом представлення. 
 
Сторони своєчасно звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за законом, та державним нотаріусом Обухівської державної нотаріальної контори 15 лютого 2022 року була заведена спадкова справа за №41/2022, однак свідоцтво про право на спадщину за законом нотаріус позивачеві видати не змогла, оскільки в нього відсутні правовстановлюючі документи на квартиру, які необхідні для вчинення нотаріальної дії, відповідач ОСОБА_2 свідомо не надає оригінал свідоцтва про право власності на квартиру, а тому був змушений звернутися до суду з вказаним позовом. 
 
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
В апеляційній скарзі адвокат Корзаченко В.М. в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неправильне з`ясування обставин, які мають значення для справи, просить скасувати рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі; здійснити розподіл судових витрат.
 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції поверхнево, формально та неправильно оцінив надані позивачем і наявні у матеріалах справи письмові докази, у тому числі й копії отриманих судом спадкових справ. 
 
Вказано, що суд не надав жодної правової оцінки недобросовісним діям відповідачки ОСОБА_2 , зокрема, в частині приховування нею від інших спадкоємців правовстановлюючих документів на спадкову квартиру, що не відповідає критерію добросовісності, та що саме така поведінка відповідачки ОСОБА_2 обмежила позивачеві можливість отримати свідоцтво про право на спадщину в позасудовому порядку, що надає можливість збільшити частки у спадщині саме відповідачці. 
 
Посилається на те, що оскаржуване рішення не містить жодного посилання на будь-яку судову практику з подібних питань, а тому суперечить актуальній судовій практиці у подібних правовідносинах, зокрема на постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі №401/898/17.
 
Звертає увагу суду на те, що нотаріус відмовила позивачеві у вчиненні нотаріальної дії не через відсутність у нього права на спадкування, а через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.
 
Окрім того, наявна у матеріалах справи копія спадкової справи №179/2010, яка була заведена після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , містить заяву ОСОБА_1 під №316 про прийняття ним спадщини після смерті своєї матері. Будь-якої заяви про відмову від прийняття ним спадщини після смерті матері спадкова справа не містить.
 
Також вказує, що у мировій угоді від 10 травня 2011 року у справі №2-719/11 було здійснено розподіл спадкового майна, яке належало покійній ОСОБА_5 , у той час, як у даній справі виник спір щодо іншого спадкового майна, яке належало іншому спадкодавцеві і від якого теж ніхто не відмовлявся.
 
У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Каращук В.Г. в інтересах ОСОБА_6 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року залишити в силі.
 
В судове засідання ОСОБА_3 , представники Української міської ради та Обухівської ДНК Київської області не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належно.
 
Від Обухівської ДНК Київської області надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності її представника.
 
У зв`язку з чим, колегія суддів у відповідності до ст. 372 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу за даної явки осіб.
 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Корзаченка В.М. в інтересах ОСОБА_1 , який просив апеляційну скаргу задовольнити, ОСОБА_2 та її представника адвоката Карачука В.Г., які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла наступних висновків.
 
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
 
На підставі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1)керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
 
В силу ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються  предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
 
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону не відповідає, виходячи з наступного.
 
Зі справи убачається, що батьками позивача є ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 16 грудня 1971 року (а.с. 9).
 
Батьками ОСОБА_8 є ОСОБА_9 та ОСОБА_4 (а.с. 10).
 
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого 09 листопада 1982 року актовий запис № 52 шлюб між батьками ОСОБА_1 було зареєстровано 22 травня 1971 року (а.с. 11).
 
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого Виконкомом Української міської ради Обухівського району Київської області актовий запис № 99 від 09 червня 2010 року (а.с. 13).
 
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 - мати ОСОБА_5 (а.с. 14).
 
 Установлено, що розпорядженням Української м/ради від 21 серпня 2008 року № 3064  померлій ОСОБА_4 22 грудня 2008 року видано свідоцтво про право власності на кв. АДРЕСА_2 (а.с. 66,67).
 
Після смерті ОСОБА_4 15 лютого 2022 року державним нотаріусом Обухівської районної державної нотаріальної контори Коваленко Л.О. відкрита спадкова справа № 41/2022 (а.с. 44).
 
29 квітня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Обухівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 (а.с. 51).
 
Постановою державного нотаріуса Обухівської районної державної нотаріальної контори Коваленко Л.О. від 01 вересня 2023 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з відсутністю оригіналів документів що підтверджували право власності на  відповідну кв. АДРЕСА_1 (а.с. 69).
 
Окрім цього, 15 лютого 2022 року до Обухівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 звернулася ОСОБА_2 (а.с. 58).
 
Звертаючись у суд із позовом ОСОБА_1 просив визнати за ним право власності у порядку спадкування на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , що належала його бабі ОСОБА_4 , за правом представлення, посилаючись на те, що  інші родичі заперечують проти цього, а відповідачка  ОСОБА_2 не видає йому правоустановлюючий документ на нерухоме спадкове майно, що позбавляє його можливості оформити спадкові права.
 
В суді апеляційної інстанції відповідачка ОСОБА_2 підтвердила факт наявності у неї оригіналу свідоцтва про право власності на спадкову квартиру, проте заперечувала щодо отримання позивачем спадщини, право на яку мала б його померла мати, з посиланням на  раніше вчинену ним  відмову від спадщини  після самої матері.
 
Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що ОСОБА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2   матері відмовився від спадщини, яка залишилася після  її смерті, а тому позбавлений права спадкування після смерті баби за правом представлення.
 
30 листопада 2010 року звернувся до Української міської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і державним нотаріусом була відкрита спадкова справа № 179/2010 після смерті матері ОСОБА_5 (а.с. 95).
 
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 10 травня 2011 року у справі № 2-719/11 прийнято мирову угоду укладену 10 травня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 : 
сторони визнають право власності ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_5 на кв. АДРЕСА_3 ; магазин, розташований по АДРЕСА_2 ;
ОСОБА_1 відмовився від спадщини після смерті ОСОБА_5 і отримав від ОСОБА_7 грошову компенсацію за свою частку в спадщині в сумі 20 000 грн.
 Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7 , треті особи: Українська міська рада, ЖБК "Енергетик" про визнання права на частку спадщини - закрито. Ухвала суду набрала законної сили (а.с. 105).
 
З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних підстав.
 
Відповідно до положень статті 1216 ЦК України  спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
 
Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
 
До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
 
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
 
За змістом частини 1 статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
 
Статтями 1261 та 1262 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
 
У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
 
Відповідно до ст. 1263 ЦК України, у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.
 
Згідно ч. 4 ст. 1266 ЦК України, двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.
 
Аналіз статті 1266 ЦК України свідчить про те, що спадкування за правом представлення - це такий порядок набуття права на спадкування за законом, при якому спадкоємці п`ятої черги включаються до складу першої, другої чи третьої черги замість спадкоємця внаслідок того, що він помер до відкриття спадщини.
 
По своїй суті спадкування за правом представлення - це специфічний порядок набуття права на спадкування за законом, і він не є окремою підставою або видом спадкування. У такому разі суб`єктами спадкування за правом представлення будуть певні спадкоємців за законом. Спадкування за правом представлення надає можливість спадкоємцям п`ятої черги за законом переміститися у вищу чергу (першу, другу або третю чергу).
 
Зазначене тлумачення викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі N 643/1216/15-ц, провадження N 61-6924св18.
 
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України).
 
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
 
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
 
Районний суд відмовляючи у позові вказав, що ОСОБА_1 відмовився від спадщини після смерті ОСОБА_5 , за що отримав грошову компенсацію за свою частку у спадщині, що підтверджується чинною ухвалою Обухівського районного суду Київської від 10 травня 2011 року, а тому суд не убачав підстав застосування до спірних правовідносин ч. 1 ст. 1266 ЦК України.
 
Проте районний суд такі висновки зробив поспішно, без належного врахування відсутності у справі доказів позбавлення позивача права спадкування за правом представлення, а також дослідження  долучених до  справи доказів про те, що позивач не відмовлявся від спадщини після смерті матері.
 
Навпаки, як свідчить копія долученої до матеріалів спадкової справи, заведеної після  смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , в установлений законом строк після її смерті ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою. У матеріалах спадкової справи відсутня заява про його відмову від спадщини (а.с.94-105). 
 
Наявність у позивача права спадкування було встановлено й ухвалою Обухівського районного суду Київської обл. від 10 травня 2011 року, якою затверджено мирову угоду  укладену між спадкоємцями майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 - ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (позивач по даній справі) про мирний розподіл спадкового майна (а.с. 95,105).
 
При цьому встановлено, що з 2008 року кв. АДРЕСА_1 на праві приватної власності належала ОСОБА_4 й доказів того, що вона входила до спадкового майна померлої ОСОБА_5 матеріали справи не містять.
 
Заперечення відповідачки ОСОБА_2 проти набуття ОСОБА_1 права власності на 1/3 частину спірної квартири у порядку спадкування після смерті баби за правом представлення, не узгоджуються з вимогами спадкового права.
 
Отже, відмовляючи у  позові першої інстанції з неправильним застосуванням норм матеріального права дійшов висновку, що позивач на підставі ч. 1 ст. 1266 ЦК України не може бути спадкоємцем після смерті баби ОСОБА_4 , оскільки з урахуванням встановлених обставин та долучених до справи доказів, ОСОБА_1 , який є онуком померлої ОСОБА_4 має право на спадкування за правом представлення тієї частини спадщини, яка належала б його матері ОСОБА_8 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
За таких обставин, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .
 
Враховуючи, що апеляційну скаргу позивача задоволено, а тому на підставі п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідачів  ОСОБА_2 та ОСОБА_10 підлягаю стягненню судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору за подання позову та апеляційної скарги в розмірі по 11 153 грн 50 коп, з кожного (22 307:2).
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу адвоката Корзаченка Володимира Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
 
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 21 травня 2024 року скасувати.
 
Ухвалити по справі нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.
 
ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 ) право власності у порядку спадкування на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 73,7 м2, що належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 ) судові витрати понесені по справі, в сумі 11 153 грн 50 коп, з кожного.
 
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.
 
Повне судове рішення складено 12 листопада 2024 року.
 
Суддя-доповідач:

Судді: