ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/4959/24  Номер провадження 33/814/1109/24	Головуючий у 1-й інстанції Горбунова Я. М.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 жовтня 2024 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участю адвоката Гудзь Л.Г., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Гудзь Любов Григорівни на постанову судді Октябрського районного суду м. Полтава від 17 вересня 2024 року, -
В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 17 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становило 17000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн на користь держави. 
Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 07.05.2024 р. о 21 год. 48 хв. в м. Полтава на перехресті вул. Х. Шоссе та вул. Європейська ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz 1320, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, поведінка яка не відповідає обстановці, звужені зіниці очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, відмова від проходження огляду фіксувалася із застосуванням технічних засобів відеозапису згідно постанови КМУ №1100 від 17.12.2018 та згідно ст. 266 КУпАП без залучення свідків.
Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржила захисник ОСОБА_1 адвокат Гудзь Л.Г. подавши апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 17 вересня 2024 року та закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 подій та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що постанова винесена з порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права, судом першої інстанції неповно та однобічно з`ясовано фактичні обставини справи, не досліджено і не надано належної оцінки наявними у матеріалах справи доказам та обставинам, застосовано формальний підхід до дослідження фактичних обставин справи.
На підтвердження своєї позиції посилається на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення та відеозаписі з бодікамери працівників поліції доданого, до протоколу наявні значні розбіжності та відео не відповідає матеріалам протоколу.
Крім того, посилається на те, що в надісланих суду матеріалах адміністративного правопорушення, складених відносно ОСОБА_1 , вбачаються, розбіжності між протоколом та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, та фактично вбачається, що наданий до суду протокол це взагалі інший протокол.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасника справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 07.05.2024 р. о 21 год. 48 хв. в м. Полтава на перехресті вул. Х. Шоссе та вул. Європейська ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz 1320, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, поведінка яка не відповідає обстановці, звужені зіниці очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, відмова від проходження огляду фіксувалася із застосуванням технічних засобів відеозапису згідно постанови КМУ №1100 від 17.12.2018 та згідно ст. 266 КУпАП без залучення свідків.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що дане правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №629631, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.05.2024 року, відеозаписом з бодікамер працівників поліції та іншими доказами, які наявні в матеріалах справи.
З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою  Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. 
Пунктом 2.5. ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.5 ПДР України.
Щодо доводів апеляційної скарги, а саме, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, суд відхиляє дані доводи, виходячи з наступного.
Із долученого відеозапису до матеріалів справи, вбачається, що було зупинено транспортний засіб Mercedes-Benz 1320, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , працівниками поліції було роз`яснено останньому підстави зупинки, що ОСОБА_1 рухався на заборонений колір світлофору (хронологічний відрізок 21:49:10 – триває далі), в ході спілкування працівниками поліції було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає обстановці, неприродна блідість обличчя, звуженні зіниці очей, що не реагують на світло (хронологічний відрізок 22:00:30 - триває далі), працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд а медичному закладі, однак останній відмовився, останньому було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду.
Щодо інших доводів, а саме, що протоколі про адміністративне правопорушення та відеозаписі з бодікамери працівників поліції доданого, до протоколу наявні значні розбіжності та відео не відповідає матеріалам протоколу, суд відхиляє даний довід, так як 
порушення не є суттєвим та жодним чином не вплинуло на правильність висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Крім того, судом першої інстанції було направлено запит, щодо надання інформації про списання протоколу, на який надійшла відповідь, в якій зазначається, що відповідно до даних, що містяться в підсистемі «Адмінпрактика» ІКС «ПНП», 07.05.2024 року інспектором взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Звагольською Т.А. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №629631 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП та відповідно акту щомісячного списання бланкової продукції від 05.06.2024 року та рапорту інспектору взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Полтавській області ДІП лейтенанта поліції Звагольської Т.А. від 07.05.2024 року бланк протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №628710 було списано з підсистеми «Склад» ІКС «ІПНП», як зіпсований, в зв`язку невірно зазначеним номерним знаком та власником транспортного засобу (а.с.24-26).
Щодо інших доводів апеляційної скарги, суд не бере до уваги, так як матеріали справи містять докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду на встановлені обставини справи, надані на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
У рішенні ЄСПЛ від 25.03.2021 по справі «Сміляніч проти Хорватії», Суд наголошує, що автомобілі можуть стати небезпечними через безвідповідальне чи необережне використання і можуть спричинити суспільну шкоду, тому держава повинна прагнути запобіганню ДТП, забезпечуючи за допомогою адекватних мір стримування та превентивних заходів дотримання відповідних правил, спрямованих на зниження ризиків небезпеки необережної, безвідповідальної поведінки під час дорожнього руху (п.76).
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП України, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційним переглядом не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 – адвоката Гудзь Л.Г. задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Гудзь Любов Григорівни – залишити без задоволення.
Постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 17 вересня 2024 року – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                 Г.Л. Карпушин