У Х В А Л А
про залишення касаційної скарги без руху
 
09 грудня 2024 року                                                                      
м. Київ
 
справа №205/1793/24
провадження № 51-5373ск24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі - Суд):
 
головуюча                                       ОСОБА_1 ,
судді:                                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року,
 
в с т а н о в и в:
 
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій виклав вимогу про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України 
(далі - КПК України) в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. 
Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Засуджений, висловлюючи незгоду з вказаними судовими рішеннями, має вказати у чому полягають допущені, на його думку, порушення, які відповідно до ст. 438 КПК України можуть бути підставами для скасування або зміни оскаржуваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. 
Натомість, як убачається зі змісту касаційної скарги,  ОСОБА_4 , окрім іншого, вказує на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, що не є предметом перевірки у касаційному порядку.
Також засуджений, оскаржуючи рішення суду апеляційної інстанції, не зазначає, у чому полягає його незаконність чи необґрунтованість.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак касаційна скарга засудженого в частині вимоги до суду касаційної інстанції не відповідає наведеним положенням ч. 1 ст. 436 КПК України, оскільки 
 ОСОБА_4  виклав вимогу про застосування до нього Закону про декриміналізацію. Засудженому необхідно сформулювати свої вимоги, відповідно до положень ч. 1 ст. 436 КПК України.
Крім цього, всупереч вимог ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не долучено копію оскаржуваного вироку Ленінського районного суду 
м. Дніпропетровська від 21 серпня 2024 року.
Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху і встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати 15 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Суд звертає увагу засудженого, що він має право звернутися до відповідного Центру безоплатної правової допомоги з метою отримання кваліфікованої правової допомоги для оскарження судових рішень у касаційному порядку.
Керуючись ст. 429 КПК України, Верховний Суд 
 
п о с т а н о в и в:
 
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 серпня 2024 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2024 року, залишити без руху і встановити строк, що становить 15 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу, для усунення недоліків касаційної скарги.
 
Касаційна скарга підлягає поверненню в разі, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає. 
 
Судді: 
 
ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                                   ОСОБА_3