УХВАЛА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
12 листопада 2024 року
м. Київ
справа № 766/16548/19
провадження № 51-3740зно24
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої                      ОСОБА_2,
суддів                                ОСОБА_3, ОСОБА_4
розглянула заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 31 липня 2024 року і
встановила:
як убачається із матеріалів провадження за вказаною заявою, Херсонський апеляційний суд 23 квітня 2024 року закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 27 січня 2022 року, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Херсонського міського суду Херсонської області від 17 грудня 2021 року. Підставою для цього рішення стало подання скарги поза межами строків на апеляційне оскарження і особа, яка її подала, не порушувала питання про поновлення строку.
Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду касаційної інстанції та оскаржив у касаційному порядку вищезгадане рішення суду та навів доводи щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції. Мотивуючи свої вимоги тим, що, на його думку, ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) не передбачає закриття апеляційного провадження у випадку, якщо апеляційна скарга була подана після закінчення строку на апеляційне оскарження. Згідно з цією нормою процесуального права за апеляційною скаргою судом мало бути прийняте рішення про її повернення.
Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 31 липня 2024 року (далі - ухвала Верховного Суду від 31 липня 2024 року) відмовлено у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 23 квітня 2024 року.
Заявник звернувся до суду касаційної інстанції й просить переглянути за нововиявленими обставинами ухвалу Верховного Суду від 31 липня 2024 року.
Ухвалою від 18 вересня 2024 року Суддя Касаційного кримінального суду Верховного Суду ОСОБА_5, заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 31 липня 2024 року залишив без руху у зв`язку з не відповідністю приписам ст. 462 КПК України, та відповідно до положень частин 2, 3 ст. 464, ст. 429 КПК України і встановив строк для усунення недоліків із роз`ясненням наслідків невиконання вимог норм цього Кодексу. 
Згідно з розпорядженням № 929/0/168/24 від 10 жовтня 2024 року «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» кримінальне провадження призначено до розгляду судді-доповідачеві ОСОБА_6.
На виконання згаданої ухвали Суду від 18 вересня 2024 року, в межах встановленого судом строку, ОСОБА_1 подав «клопотання про роз`яснення та дослідження нововиявлених обставин при перегляді судового рішення ЄДРСР № 120741120 за нововиявленими обставинами». 
Звертаючись до Суду із клопотанням, останній просить встановити факти в якості нововиявлених обставин (перелічені заявником 11 пунктів), в яких на його думку, містяться ці нововиявлені обставини. Також просить притягнути до відповідальності суддів, апеляційної та касаційної інстанції; відкрити провадження за нововиявленими обставинами за цим клопотанням і заявою та винести законне рішення, а у разі відмови у відкритті або перегляді згаданого, вказати куди необхідно звернутися для вирішення цього питання.
Перевіривши заяву та клопотання, колегія суддів дійшла такого висновку.
За положеннями ст. 19 Конституції України Верховний Суд діє виключно в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом.
Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 5 березня 2003 року 
№ 5-рп/2003 у разі надходження звернень, зміст яких не відповідає закону або виходить за межі компетенції адресата, останній не зобов`язаний задовольняти вимоги запиту або приймати пропозицію, яка міститься у зверненні.
Процедуру провадження за нововиявленими обставинами законодавцем урегульовано в гл. 34 КПК України. У цій главі міститься ст. 462, 463 вказаного Кодексу, якими визначено вимоги та порядок подання заяви про перегляд судового рішення.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. 
Згідно з ч. 3 ст. 459 КПК України виключними обставинами визнаються: 1) встановлення Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якого визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; 3) встановлення вини судді у вчиненні злочину або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.
У пунктах 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України унормовано, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
Слід зазначити, що звернення ж до касаційного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішень судів нижчих інстанції не передбачено положеннями ст. 463 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 466 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами розглядається судом згідно з правилами, передбаченими Кодексом для кримінального провадження в суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.
Колегія суддів зважує на правовий висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 лютого 
2020 року по справі № 522/14170/17 (провадження № 51-1836 кмо 19), положення ч. 2 ст. 464 КПК про те, що «суддя … вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами», слід розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити рішення про відкриття такого провадження або відмову у його відкритті.
Щодо інших перелічених вимог заявлених заявником слід наголосити на наступному.
За ст. 6 Основного Закону України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.
Система судів загальної юрисдикції в Україні будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності (ст. 17 Закону України від 
02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» - далі Закон № 1402-VIII).
Відповідно до положень ст. 36 вищезгаданого Закону найвищим судом у системі судоустрою є Верховний Суд, який здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законом.
У складі Верховного Суду діє Касаційний кримінальний суд, який перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права виключно на підставі касаційних скарг.
Суд касаційної інстанції не уповноважений розглядати скарги на дії суддів, судів нижчих інстанцій, вживати заходи до них та зобов`язувати їх до вчинення відповідних дій, про що заявник просить у цьому клопотанні.
Вирішення питань, порушених у клопотанні та заяві ОСОБА_1 , зокрема щодо втручання у діяльність суддів та притягнення їх до відповідальності, не належить до повноважень Верховного Суду.
Згідно із ч. 3 ст. 464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яку не оформлено згідно з вимогами ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК України.
З огляду на викладене, зважаючи на позицію заявника та його вимоги колегія суддів вважає, що скеровані до Верховного Суду заяву та клопотання ОСОБА_1 необхідно повернути останньому, оскільки наведені в них аргументи є висновками щодо незгоди із викладеними аргументами суду в судових рішеннях, що не є нововиявленими обставинами у розумінні ст. 459 КПК України.
З усталеної практики Верховного Суду (справа № 442/2307/14-к) убачається, що вирішення судом питання про відкриття провадження означає, що питання стосується того, чи є підстави для відкриття провадження, тобто таке формулювання дає судді повноваження як відкрити, так і відмовити у відкритті провадження, і вирішення цього питання залежить від наявності або відсутності підстав для відкриття провадження.
Ураховуючи зазначене, оскільки заявник  ОСОБА_1 не усунув недоліки заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, залишену без руху, Верховний Суд на підставі ч. 3 ст. 464, п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, вважає за необхідне повернути його заяву з усіма доданими до неї матеріалами.
На підставі наведеного, керуючись ч. 3 ст. 429, ч. 2 ст. 464, КПК України, колегія суддів
 
постановила:
заяву  ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 31 липня 2024 рокуповернути особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
 
ОСОБА_2                         ОСОБА_3                           ОСОБА_4