Номер провадження: 33/813/1617/24
Номер справи місцевого суду: 509/5191/23 
Головуючий у першій інстанції Кириченко П. Л. 
Доповідач Драгомерецький М. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2024 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати у цивільних справах Драгомерецького М.М.,
при секретарі Узун Н.Д.,
за участю: представника ОСОБА_1 – адвоката Слаблюк В.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 січня 2024 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:

Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 січня 2024 року ОСОБА_1 визнаний виним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортних засобів строком на один рік. Стягнуто судовий збір 605,60 гривень.
22 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 січня 2024 року, та закрити провадження по справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду.
Заслухавши ОСОБА_1 та його адвоката Слаблюка В.М., які підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та просив його задовольнити, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Згідно ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Так, у рішенні ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумний інтервал часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Мельник проти України», норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).
Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. При цьому під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як правова визначеність.
Із матеріалів справи встановлено, що постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 січня 2024 року ОСОБА_1 визнаний виним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортних засобів строком на один рік.
11 січня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Слаблюк В.М. подав до суду апеляційну скаргу на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 січня 2024 року.
Постановою Одеського апеляційного суду від 18 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Слаблюк В.М. повернуто особі, яка її подала, у зв`язку із тим, що ОСОБА_2 , який звернувся із апеляційною скаргою, не надав документів, які підтверджують його повноваження як особи, яка відповідно до положень ст. ст. 270, 271 КУпАП має право подавати апеляційну скаргу.
30 січня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Слаблюк В.М. повторно звернувся до суду із апеляційною скаргою.
Постановою Одеського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Слаблюк В.М. повернуто особі, яка її подала, у зв`язку із тим, що скаржником пропущено строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, клопотання про поновлення зазначеного строку в матеріалах справи відсутнє.
ОСОБА_2 надіслано копію постанови Одеського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року та повернуто апеляційну скаргу, які він отримав 07 березня 2024 року, що підтверджується його підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 77).
Однак, втретє із апеляційною скаргою на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду лише 22 травня 2024 року. 
В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 вказує, що копію постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 січня 2024 року не отримував, з її текстом ознайомився лише 17 травня 2024 року на сайті Овідіопольського районного суду Одеської області. ОСОБА_1 також вказав, що перебуває на військовій службі, тому не зміг вчасно звернутись із апеляційною скаргою.
На підставі вище встановлених обставин, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 січня 2024 року, оскільки ОСОБА_1 не надав належних та достатніх доказів, на підтвердження того, що він перебуває на військовій службі, що позбавило його можливості цікавитись станом розгляду його справи, та звернутись до суду із апеляційною скаргою у визначений вимогами ч. 2 ст. 294 КУпАП строк.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги, що адвокат Слаблюк В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги від 13.09.2023 та ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 11.01.2024, отримавши 07 березня 2024 року копію постанови Одеського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року про повернення апеляційної скарги, не скористався правом на звернення повторно із апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
При цьому, в постанові Одеського апеляційного суду від 14 лютого 2024 року, апеляційним судом було роз`яснено, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із апеляційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
В рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання, та добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Апеляційний суд звертає увагу, що поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому КУпАП не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.
Доступ до суду як складова права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута. Кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким (Рішення Суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).
Таким чином, оскільки ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу після закінчення встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження, та враховуючи, що наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 січня 2024 року апеляційний суд не може визнати поважними, оскільки на їх підтвердження не надано достатніх доказів, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження не може бути поновленим, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 січня 2024 року – відмовити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 січня 2024 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький