ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 грудня 2024 року           справа №200/1284/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року (повне судове рішення складено 10 жовтня 2024 року) у справі № 200/1284/24 (суддя в І інстанції Чучко В.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

                                                           УСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – ГУ ПФУ в Донецькій області) про: 
- визнання протиправними дій щодо відмови в перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки від 25.09.2023 № 49/8713;
- зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки від 25.09.2023 № 49/8713, з урахуванням виплачених сум.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року, зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області з 01.04.2019 провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки від 25.09.2023, виданої Департаментом пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України №49/8713 станом на 05.03.2019, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, із виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсій за період з 01.04.2019 до моменту здійснення перерахунку пенсії.
12 вересня 2024 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення у справі № 200/1284/24.
Заява обґрунтована тим, що на виконання рішення суду відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача і станом на 01.09.2024 основний розмір пенсії з розрахунку 70% грошового забезпечення складає 27 934,41 грн (39 906,30 грн х 70%). Однак, у переліку видів грошового забезпечення взагалі відсутня сума індексації поліцейських згідно довідки, що було прямо вказано в рішенні суду, та при виконанні рішення відповідач втретє протиправно зменшив розмір пенсії позивача з 90% до 70% від грошового забезпечення (протиправність цих дій встановлена двома судами: № 200/14592/19 та № 200/4429/22.
Також, позивач просив прийняти до уваги заборгованість відповідача для виконання рішення суду, яка була розрахована: заборгованість за 64 міс.*887 грн = 56 773 грн, так як ним вона не була зроблена.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення – відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду та прийняти рішення, яким зобов`язати суд встановити судовий контроль за виконанням судового рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги фактично наведено доводи, аналогічні висловленим у заяві про встановлення судового контролю.
Позивач зауважує, що суд не перевірив доводи позивача (заява від 10.10.2024), не витребував у відповідача пояснення причини відсутності розрахунку доплати до пенсії помісячно за період з 01.04.2019 до моменту здійснення перерахунку пенсії (згідно рішення суду). Не перевірив у наданих відповідачем доказів виконання рішення суду у повному обсязі та наявності факту виплати різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсій за вказаний період. Натомість, суд того ж числа (10.10.2024), постановив оскаржену ухвалу.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Згідно ст. 129-1 Конституції України - судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
У відповідності до частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
У відповідності до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 2 вказаної статті).
З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Верховний Суд в постанові від 11 червня 2020 року по справі №640/13988/19 зазначив, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження. При цьому встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.
В той же час, позивачем не зазначено, а судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про умисне ухилення ГУ ПФУ в Донецькій області від виконання судового рішення.
Так, рішенням суду зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з 01.04.2019 провести перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі довідки від 25.09.2023, виданої Департаментом пенсійних питань та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ України №49/8713 станом на 05.03.2019, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, із виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсій за період з 01.04.2019 до моменту здійснення перерахунку пенсії.
Згідно довідки про розмір грошового забезпечення №49/8713 від 25.09.2023, розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 (день, визначений у рішенні суду) відповідно до постанови КМУ від 11.11.2015 №988 за посадою начальник відділу поліції (управління, відділи (відділення) поліції) становить: посадовий оклад – 3600,00 грн., оклад за військовим званням полковник поліції – 2400,00 грн., надбавка за стаж служби в поліції (50%) – 3000,00 грн., надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (80,00%) – 7200,00 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (20%) – 720,00 грн., премія (130,61%) – 22 099,21 грн., усього розмір грошового забезпечення – 39 019,21 грн., індексація – 887,09 грн., усього включаючи розмір індексації – 39906,30 грн.
Як вбачається з протоколу від 01.04.2019 та перерахунку пенсії, позивачу здійснено перерахунок пенсії на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.04.2024 по справі №200/1284/24 на підставі довідки №49/8713 станом на 05.03.2019, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення за період з 01.04.2019, виходячи з:
- посадового окладу - 3600,00 грн,
- окладу за військове звання - 2400,00 грн,
- процентної надбавки за вислугу років 50% - 3000,00 грн,
- середньомісячної суми додаткових видів ГЗ за 24 місяці, у т.ч.: 30 906,30 грн,
- надбавка за умови режимних обмежень - 20% 
- надбавка за специфічні умови проходження служби 
- премія 130,61% 
- індексації
в т. ч. сума грошового забезпечення для обчислення пенсії – 39 306,30 грн.
Основний розмір пенсії з розрахунку 70% грошового забезпечення складає 27 934,41 грн (39 906,30 х 70%):
Призначено з 01.04.2019 – 35 117,29 грн.
З урахуванням індексацій:
- індексація базового ОСНП 2022 (27934,41* 0,140) - 3910,82 грн,
- індексація базового ОСНП 2023 (31845,23* 0,1970) - 1500,00 грн,
- індексація базового ОСНП 2024 (33345,23* 0,0796) - 1500,00 грн,
- щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 - 2000,00 грн.
Підсумок пенсії (з надбавками) – 36 845,23 грн.
Попередній розмір пенсії позивача складає: 37 117,29 грн., виходячи з основного розміру пенсії: 90% грошового забезпечення (вислуга років 37) у розмірі: 35 117,29.
Таким чином, відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.04.2024 по справі № 200/1284/24 на підставі довідки № 49/8713, з урахуванням всіх складових, визначених в ній у розмірі 39 906,30 грн, однак, оскільки після перерахунку розмір пенсії став нижчим у зв`язку з застосуванням 70% грошового забезпечення, а не 90%, ОСОБА_1 з 01.09.2024 розмір пенсії виплачується в попередньому розмірі в сумі 37 117,29 грн.
При цьому, питання зменшення відсотків грошового забезпечення з 70 до 90 не було предметом позову і, відповідно, не досліджувалось і не вирішувалось судом при прийнятті рішення від 11.04.2024 по справі № 200/1284/24.
Колегія суддів зазначає, що процесуальним законом передбачена можливість суду в порядку здійснення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений строк звіт про виконання судового рішення.
Натомість, такий процесуальний механізм судового контролю застосовується судом на власний розсуд, виходячи з фактичних обставин справи, оскільки дефініція статті 382 КАС України передбачає право суду на його застосування, а не обов`язок.
Необхідність такого застосування має бути належним чином обґрунтована стороною у справі з огляду на доцільність вжиття такого процесуального механізму або потребує наявності певних сумнівів у суду щодо виконання суб`єктом владних повноважень його рішення, чи інших значущих підстав.
Саме по собі застосування судового контролю виконання судових рішень за відсутності очевидної необхідності не є виправданим.
Отже, суд першої інстанції, врахувавши обставини, які існували на час прийняття оскаржуваної ухвали, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування судового контролю за виконанням відповідачем судового рішення.
Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, ухвала суду є обґрунтованою, ухваленою з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року у справі № 200/1284/24– залишити без змін.
Повне судове рішення – 12 грудня 2024 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко

                                                                                          А. В. Гайдар           

                                                                                                          А. А. Блохін