КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 369/2173/24
провадження № 22-ц/824/12768/2024
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
19  листопада  2024 року                                                                                           м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:
судді - доповідача Кирилюк Г. М.
суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.
при секретарі  Усковій Я. А. 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні  справу за скаргою боржника  ОСОБА_1 на дії державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), стягувач: ОСОБА_2 , за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 квітня 2024 року в складі судді Янченко А. В.,
 
встановив:
 
02.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.
В обґрунтування скарги зазначив, що 13 жовтня 2020 року рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області задоволено позов ОСОБА_3   до ОСОБА_1    про стягнення аліментів на утримання дитини. З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто  аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 11 серпня 2015 року, а починаючи з 08 липня 2017 року - в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
08 квітня 2021 року старшим державним виконавцем Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - Вишневий ВДВС) Хайдарі Р. Р. відкрито виконавче провадження.
14  вересня  2023 року ним було отримано   довідку-розрахунок  заборгованості зі сплати аліментів № 65083767, складену  державним виконавцем Вишневого ВДВС Хайдарі Р. Р.
Вважає вказаний розрахунок заборгованості таким, що складений з порушенням Закону України «Про виконавче провадження» та Сімейного кодексу України (далі - СК України), оскільки він  з 11 серпня  2015 року  по  теперішній час не  працює,  не  отримує заробітку (доходу)  в будь-якому вигляді,  а заборгованість за аліментами визначається   виходячи  із середньої  заробітної  плати    працівника для  даної місцевості. 
Оскільки  станом  на  грудень  2023 року   він  не  був зареєстрований в  якості фізичної особи  підприємця,  відтак місце  реєстрації фізичної особи   не є  місцем  отримання  доходу,  тобто не  є  «відповідною місцевістю» в розумінні  закону. 
Для  нього  є  незрозумілим, яким чином була визначена місцевість, в якій, на думку державного виконавця, було отримано ним дохід з листопада 2015 року і по теперішній час, враховуючи, що за адресою:  АДРЕСА_1 від  зареєстрований лише  з  22 лютого   2017 року.   До того  часу він  був зареєстрований  в м. Донецьк Донецької області. 
18.09.2023  та 01.11.2023 він  звертався з  відповідними заявами до  Вишневого ВДВС з вимогою   здійснення  перерахунку сум заборгованості та приведення  довідки-розрахунку  у відповідність  до  діючого  законодавства.   
Станом на дату звернення  відповідь ним не  отримано. 
На підставі викладеного, просив: 
- визнати дії державного виконавця Вишневого ВДВС Хайдарі Р. Р. по складенню розрахунку заборгованості по аліментах від 14.09.2023 № 65083767 неправомірними; 
- скасувати як незаконну Довідку-розрахунок заборгованості із сплати аліментів №65083767 від 14.09.2023; 
- зобов`язати Вишневий ВДВС  виключити відомості щодо ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників аліментів; 
- зобов`язати Вишневий ВДВС негайно усунути всі наслідки та скасувати всі рішення підставою яких є неправомірний розрахунок сум аліментів;
- зобов`язати Вишневий ВДВС здійснювати розрахунок сум аліментів, виходячи з фактичних даних, що міститимуть: факт отримання доходу, регіон отримання доходу; місяць, в якому було отримано дохід.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 квітня 2024 року  скаргу  ОСОБА_1   на  дії державного  виконавця  залишено без розгляду.
28.05.2024 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить  скасуватиухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 квітня 2024 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Вважає, що  ухвала  суду  першої інстанції винесена  при неповному з`ясуванні  судом  обставин, що  мають   суттєве значення  для справи,  а також з порушенням  норм  процесуального  права. 
Посилається  на  ті підстави, що  його не було  повідомлено  про  відкриття провадження  у справі  та перебіг розгляду,  чим позбавлено  права,  передбаченого  ст.  81  ЦПК  України. 
В даному  випадку має  місце  оскарження   як протиправних дій  державного  виконавця по складанню довідки-розрахунку, так і бездіяльності  Вишневого  ВДВС, що виразилися в не  приведенні  довідки-розрахунку   у відповідність  до  норм діючого  законодавства та ігнорування заяв  позивача в ході  намагання  врегулювання  спору в досудовому  порядку. 
Ухвала  суду про залишення  без розгляду  скарги на  бездіяльність   державного виконавця,  яка триває,  з мотивів пропуску  процесуального строку подання   скарги є  такою,  що постановлена  з порушенням  норм  процесуального права. 
Правом надання відзиву на апеляційну  скаргу інші учасники справи не скористались.
В судовому  засіданні  ОСОБА_1   апеляційну  скаргу  підтримав та просив її задовольнити. 
В судове  засідання інші учасники справи не  з`явились,  про  день, час та місце розгляду справи повідомлені  судом  належним чином.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали   суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний  суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 13 жовтня 2020 року рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області задоволено позов ОСОБА_3   до ОСОБА_1    про стягнення аліментів на утримання дитини. З ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 11 серпня 2015 року, а починаючи з 08 липня 2017 року - в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
У  виконавчому провадженні  №65083767 головним державним виконавцем  Вишневого  ВДВС Хайнарі  Р. Р. складено  довідку - розрахунок  заборгованості зі сплати аліментів, відповідно  до  якої   за період з  11.08.2015 по  01.07.2023 борг складає  253 780,87  грн.  
18.09.2023  та повторно  01.11.2023  ОСОБА_1   звернувся до  Вишневого  ВДВС з письмовою  заявою  про  проведення  перерахунку  сум заборгованості.
Залишаючи скаргу   ОСОБА_1 на  дії державного виконавця  без розгляду,  суд   першої інстанції  виходив з того,  що  довідку-розрахунок заборгованості  ОСОБА_1 отримав 14.09.2023,  а зі скаргою   на  дії  державного виконавця  до  суду  звернувся 02.02.2024,  з пропуском  10-денного строку  на  подання  скарги,  передбаченого  ч. 1 ст.  449 ЦПК  України. 
Апеляційний суд  погоджується  з висновком  суду  першої інстанції  з таких підстав. 
Відповідно до положень статті 124 Конституції України судові рішення  є обов`язковими до виконання на всій території України.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
У частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.
Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Із цією скаргою на дії державного виконавця Вишневого  ВДВС Мазепін  А. Ф. звернувся 02.02.2024 року. 
В тексті скарги заявник вказав, що розрахунок заборгованості зі сплати аліментів отримав 14.09.2023  року, тому  останній  день оскарження дій державного виконавця припадає на 24 вересня 2023 року,  що  є  вихідним днем,  тобто останнім днем є перший робочий день 25 вересня 2023 року.
В скарзі  заявник просив : 
- визнати дії державного виконавця Вишневого ВДВС Хайдарі Р. Р. по складенню розрахунку заборгованості по аліментах від 14.09.2023 № 65083767 неправомірними; 
- скасувати як незаконну довідку-розрахунок заборгованості із сплати аліментів №65083767 від 14.09.2023; 
- зобов`язати Вишневий ВДВС  виключити відомості щодо ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників аліментів; 
- зобов`язати Вишневий ВДВС негайно усунути всі наслідки та скасувати всі рішення підставою яких є неправомірний розрахунок сум аліментів;
- зобов`язати Вишневий ВДВС здійснювати розрахунок сум аліментів, виходячи з фактичних даних, що міститимуть: факт отримання доходу, регіон отримання доходу; місяць, в якому було отримано дохід.
Розрахунок  заборгованості зі сплати  аліментів №65083767 містить період 11 серпня  2015 року - 01.07.2023 року, сума боргу станом на 01 липня  2023 року - 253 780,87  грн.
Судовим рішенням  у справі №208/6136/15-ц відмовлено в задоволенні  скарги  ОСОБА_1   на дії  державного виконавця  Вишневого  ВДВС щодо  нарахування  заборгованості  по  аліментам у виконавчому провадженні  №65083767  станом  на  01 червня  2021  року  в розмірі  156 375,35 грн. 
В даній  справі  предметом  скарги є   дії  державного виконавця Вишневого  ВДВС щодо  нарахування  заборгованості  по  аліментам у виконавчому провадженні  №65083767  станом  на  01 липня   2023  року в розмірі  253 780,87  грн.
Вмотивоване клопотання від заявника про поновлення строку на подання скарги, пропущеного з поважних причин, матеріали справи не містять.
Та обставина,  що  заявник 14.09.2023  та 18.09.2023  звертався до   державного  виконавця  Вишневого  ВДВС з заявами про здійснення  перерахунку  сум заборгованості,  не спростовує факту подання скарги з пропуском визначеного законом строку.
Бездіяльність  державного виконавця  щодо ненадання  відповіді   на  вказані  звернення  не  є  предметом  оскарження  в даній  справі. 
Оскільки скаржник оскаржує  саме дії  державного виконавця  щодо складення  розрахунку   заборгованості по аліментам неправомірними, який він  отримав  14.09.2023 року,  суд першої інстанції  дійшов правильного висновку,  що заявник пропустив строк звернення зі скаргою на дії державного виконавця, визначений статтею 449 ЦПК України.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 466/948/19 (провадження № 61-16974св19) зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.
Зважаючи на те, що  ОСОБА_1   пропустив визначений частиною першою статті 449 ЦПК України десятиденний строк на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця і не заявляв клопотання про поновлення цього процесуального строку з поважних причин, суд першої інстанції  дійшов обґрунтованого висновку про  залишення  скарги без розгляду.
З огляду  на  вищевикладене, доводи апеляційної скарги  не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
 У  відповідності до ст. 375 ЦПК України  апеляційна скарга підлягає залишенню  без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК  України суд
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 квітня 2024 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне  судове рішення  складено  19.11.2024.
 
Суддя - доповідач                                                                           Г. М. Кирилюк
 
Судді:                                                                                               І. М. Рейнарт
 
                                                                                                          Т. І. Ящук