УХВАЛА
 
13 листопада 2024 року
м. Київ
 
справа № 309/1100/22
провадження № 61-15057ск24
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про витребування майна з чужого незаконного володіння,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області), в якому, з урахування уточнених позовних вимог, просив суд: витребувати від ОСОБА_3 земельну ділянку, що належить ОСОБА_1 на праві власності згідно Державного акту на право приватної власності серії РЗ № 182191 від 29 грудня 2002 року, шляхом скасування наказу від 10 жовтня 2019 року, серія та номер: 2433-сг, виданого ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області, скасування реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий номер 2125355300:09:001:0288 та видалення земельної ділянки з кадастрової карти.
 
Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 29 вересня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено.
Витребувано від добросовісного набувача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 земельну ділянку, що належить йому на праві власності згідно Державного акту на право приватної власності серії РЗ № 182191 від 29 грудня 2002 року, шляхом: скасування наказу від 10 жовтня 2019 року за № 2433-сг, виданого ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області; скасування реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 2125355300:09:001:0288, номер запису про право власності 40937068 від 11.03.2021; видалення земельної ділянки 
з кадастровим номером 2125355300:09:001:0288 з кадастрової карти.
 
Постановою Закарпатського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року апеляційну скаргу  ОСОБА_3 задоволено.
Рішення Хустського районного суду від 29 вересня 2022 року скасовано.
У позові ОСОБА_1 відмовлено.
 
06 листопада 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Закарпатського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року (надійшла до суду 12 листопада 2024 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив суд скасувати оскаржуване судове рішення, залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
У касаційній скарзі заявник заявив клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги.
Встановлено, що повний текст оскаржуваної постанови складений 07 жовтня 
2024 року, тому тридцятий день подачі касаційної скарги припадає на 06 листопада 2024 року. 
Оскільки касаційна скарга була подана до Верховного Суду 06 листопада 2024 року, тобто в межах тридцятиденного строку, то процесуальний строк не був пропущений.
Однак, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1 984,80 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору у повному розмірі.
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми. 
Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» 
(у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення 
в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
 
Зі змісту положень пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що 
у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у 2022 році та заявляв позовну вимогу майнового характеру (витребування майна).
Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 481,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 992,40 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 12 405,00 грн).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
При цьому суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.
Оскільки із поданої касаційної скарги та копій судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання (відсутнє визначення вартості земельної ділянки), тому неможливо визначити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви за вимогу майнового характеру, у зв`язку з чим заявник при сплаті судового збору має підтвердити відповідність такої сплати належними доказами (позовна заява з визначеною ціною позову, майнова оцінка нерухомого майна або інші належні докази).
Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги за позовну вимогу майнового характеру (у розмірі 1 % від ціни спірного майна помноженого на 200 %). 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 26 вересня 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  Г. В. Коломієць