Ухвала
11 листопада 2024 року
м. Київ
справа № 761/6499/20
провадження № 51-3516 ск 24
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючої                          ОСОБА_1 , 
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року,
встановив:
У касаційній скарзі від 10 червня 2024 року засуджений ОСОБА_4 порушував питання про перегляд кримінального провадження щодо нього судом касаційної інстанції.
Проте, у своїй прохальній частині поданої касаційної скарги засуджений просив перерахувати строк його покарання з моменту затримання з 30 серпня 2022 року за рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 травня 2023 року, що не узгоджувалось із вимогами ст. 436 КПК України, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Крім того, засуджений ОСОБА_4 у поданій касаційній скарзі взагалі не вказував на конкретні порушення закону, що могли б бути підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущено судом при його (при їх) постановленні, та не зазначав, яким чином вказані порушення перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, чим не дотримався положень п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України.
Також, у порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК України, останнім не було надано до скарги копії (копій) судового рішення (судових рішень), що постановлені в кримінальному провадженні стосовно нього, тому без наявності копій судових рішень перевірити його доводи у скарзі було неможливим. 
У зв`язку із допущеними недоліками Верховний Суд ухвалою від 12 липня 2024 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишив без руху, надавши останньому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання цієї ухвали.
Як убачається із супровідного листа ДУ «Київський слідчий ізолятор», яким на адресу Верховного Суду направлено розписку ОСОБА_4 , останній отримав копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху 19 липня 2024 року, що засвідчено його особистим підписом.
Ухвалою Верховного Суду від 28 жовтня 2024 року повернуто касаційну скаргу ОСОБА_4 , оскільки станом на 28 жовтня 2024 недоліки касаційної скарги засудженим усунені не були.
Проте після постановлення зазначеної ухвали, 04 листопада 2024 надійшла касаційна скарга на усунення недоліків, яка, як вбачається зі змісту супровідного листа, була отримана адміністрацією установи виконання покарань 24 липня 2024 року та 25 липня 2024 року направлена на адресу Верховного Суду, відтак, зазначений документ, з незалежних від засудженого та Верховного Суду обставин, отриманий Судом лише 04 листопада 2024 року.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає за необхідне надати оцінку касаційній скарзі, поданій на усунення недоліків.
Ознайомившись зі змістом скарги поданої на усунення недоліків, колегія суддів дійшла висновку про те, що засуджений ОСОБА_4 знову не дотримався положень КПК та таким чином, не усунув недоліки, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 12 липня 2024 року.
Так, відповідно до статті 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак, засуджений у поданій на усунення недоліків касаційній скарзі просить Суд скасувати рішення Київського апеляційного суду від 14 листопада 2024 року, не зазначаючи про подальший рух кримінального провадження, а також просить надати розпорядження Київському апеляційному суду перерахувати початок і кінець строку за вироком Шевченківського районного суду м. Києва із 30 серпня 2022 року, та таким чином, знову допустив неузгодженість своєї позиції з огляду на положення, передбачені ст. 436 КПК, та повноваження суду касаційної інстанції, тим самим не усунув недоліки, зазначені в ухвалі.
Крім того, в порушення ч. 5 ст. 427 КПК засуджений повторно не додав до касаційної скарги копій судових рішень, які ним оскаржуються.
Також, у поданій на усунення недоліків касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 знову не дотримався положень п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України та не зазначив про те, які порушення норм матеріального права були допущені судом апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог пункту 1 частини 3 статті 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Оскільки засуджений не усунув недоліки, визначені в ухвалі суду касаційної інстанції, така касаційна скарга підлягає поверненню.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини 3 статті 429 КПК, Суд
постановив:
Повернути касаційну скаргу засудженого  ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                         ОСОБА_3