СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року                                   м. Харків                        Справа № 913/154/23  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:головуюча  суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В. , суддя  Плахов О.В.
при секретарі  Семенові О.Є.      
за участю:
позивача (відповідача за зустрічним позовом) -    адвокат Іванчук В.Я., ордер серії АЕ №1251153 від 29.12.2023 року;
відповідача-1 (третьої особи за зустрічним позовом)-     не з`явився; 
відповідача-2 (позивача за зустрічним позовом) - не з`явився;
відповідача-3 -         не з`явився; 
відповідача-4-     не з`явився; 
відповідача-5 -             не з`явився; 
відповідача-6 - не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного   апеляційного господарського суду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon" апеляційну скаргу       ОСОБА_1  (вх. №2572Л/1-18) 
на рішення    господарського суду Луганської      області від 01.11.2023 року у справі № 913/154/23,   ухвалене    в приміщенні господарського суду Луганської       області    (суддя Іванов А.В.), повний текст якого складено 13.11.2023 року   
за первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Восток", м. Дніпро,
до відповідача-1  Товариства з обмеженою відповідальністю "Східгазтрейд", м. Рубіжне Луганської області,
до відповідача-2    ОСОБА_1 , м. Харків,
відповідача-3  Товариства з обмеженою відповідальністю "Східтрансгаз", м. Рубіжне Луганської області,
відповідача-4  Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Вертикаль", м. Харків,
відповідача-5  Товариства з обмеженою відповідальністю "Східрезерв", м. Рубіжне Луганської області,
відповідача-6   ОСОБА_2 , м. Сєвєродонецьк Луганської області,
про стягнення 4 114 350 грн. 27 коп.
та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , м. Харків,
до Публічного акціонерного товариства "Банк Восток", м. Дніпро,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача за зустрічним позовом - Товариство з обмеженою відповідальністю "Східгазтрейд", м. Рубіжне Луганської області,
про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:
Рішенням   господарського суду Луганської області від 01.11.2023 року у справі №913/154/23 первісний позов Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" задоволено повністю; стягнуто   солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Східгазтрейд"   та ОСОБА_1 , солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Східгазтрейд" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Східтрансгаз, солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Східгазтрейд"   та Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Вертикаль", солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Східгазтрейд" (93000, Луганська обл., м. Рубіжне, вул. Миру, буд. 37б, ідентифікаційний код 37904393) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Східрезерв", а також солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Східгазтрейд"   та ОСОБА_2   на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Восток"    заборгованість за Кредитним договором №ХК2019-0076 від 18.07.2019 в розмірі 4 114 350 грн. 27 коп., з яких: 3 510 000 грн. 00 коп. - заборгованість за простроченим кредитом, 21 007 грн. 35 коп. - заборгованість за відсотками за червень 2023 року, 259 152 грн. 21 коп. - заборгованість за відсотками за попередні періоди, 324 190 грн. 71 коп. - заборгованість за простроченими відсотками; стягнуто  з Товариства з обмеженою відповідальністю "Східгазтрейд"   на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Восток"   судовий збір у розмірі 10 285 грн. 87 коп.; стягнуто  з ОСОБА_1  на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Восток"   судовий збір у розмірі 10 285 грн. 87 коп.; стягнуто   з Товариства з обмеженою відповідальністю "Східтрансгаз"   на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Восток"   судовий збір у розмірі 10 285 грн. 87 коп.; стягнуто   з Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Вертикаль"   на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Восток"   судовий збір у розмірі 10 285 грн. 87 коп.; стягнуто  з Товариства з обмеженою відповідальністю "Східрезерв"   на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Восток"    судовий збір у розмірі 10 285 грн. 87 коп.; стягнуто  з ОСОБА_2   на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Восток"    судовий збір у розмірі 10 285 грн. 87 коп.; видано накази після набрання судовим рішенням законної сили; в  задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено  в повному обсязі; судові витрати за зустрічним позовом покладено  на позивача за зустрічним позовом.
            ОСОБА_1 (далі - також апелянт,  відповідач-2 (позивач за зустрічним позовом)  з рішенням  господарського    суду першої інстанції не погодився    та звернувся   до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення   господарського суду Луганської      області від 01.11.2023 року у справі  в частині відмови у задоволенні зустрічного позову  та ухвалити в цій частині нове рішення,   яким зустрічний позов задовольнити повністю.  
          Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на таке.
          Обставини наявності підпису саме ОСОБА_1 у оскаржуваному правочині -  у договорі поруки №ХК2019-0076/П.1 від 18.07.2019 року,  можуть бути спростовані чи підтверджені лише та виключно проведеною у справі почеркознавчою експертизою; будь-яких інших доказів в цій частині не має.
           Договір поруки та додаткові угоди до нього ОСОБА_1 не підписував, а тому вказаний договір підлягає визнанню недійсним; витребування оригіналу договору поруки  в контексті визначення чи дійсно договір підписано з боку поручителя чи ні, не пов`язано з доказами щодо звернення відповідача до банку з заявою про отримання такого документу у позасудовому порядку, оскільки підписання договору передбачає  його укладення  особисто особою в оригіналі лише та виключно певної кількості екземплярів договору; так як сторона договору заперечує укладення такого договору, то  його оригінал є в одному екземплярі  в наявності у позивача та  може бути наданий  на  виконання вимог ухвали  суду; господарський суд першої інстанції взагалі не розглянув  клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.
          Підписання з боку ОСОБА_1 будь-яких інших угод та підписання його дружиною згоди на укладення договору,  не спростовують факту не підписання з боку ОСОБА_1 договору поруки, який оскаржується саме з підстав того, що договір не укладений.
          Господарський суд першої інстанції розглянув справу без участі відповідача-2  (позивача за зустрічним позовом), який не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи;  ухвала суду про призначення справи до розгляду на адресу відповідача-2 (позивача за зустрічним позовом)   не надходила.
          З урахуванням знаходження відповідача-2 (позивача за зустрічним позовом)  як внутрішньо переміщеної  особи  у іншій області, він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. 
         Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2023 року, суддею - доповідачем визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя  Плахов О.В.
        Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією проти України. Указами  Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14.03.2022 року, №573/2022 від 15.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року,  №58/2023 від 06.02.2023 року,  №254/2023 від 01.05.2023 року,  №451/2023 від 26.07.2023 року, №734/2023 від 06.11.2023  року, №49/2024 від 05.02.2024 року, №271/2024  від 06.05.2024 року, №469/2024 від 23.07.2024 року   відповідно продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12  серпня    2024 року строком на 90 діб.
        Наказом Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 року № 03 "Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану" встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 року та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема: рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені ГПК України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: inbox@eag.court.gov.ua.  
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.11.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення    господарського суду Луганської       області від 01.11.2023 року у справі  залишено без руху; останнього зобов`язано   усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та роз`яснено, що  при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.
18.12.2023 року на адресу суду від апелянта надійшло клопотання про усунення недоліків (вх.№15646), з доказами сплати судового збору за подання апеляційної скарги, яке долучено до матеріалів справи.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.12.2023 року  відкрито  апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на    рішення         господарського суду Луганської       області від 01.11.2023 року у справі; учасникам справи      встановлено  строк - не пізніше 15 днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого вони мають право подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч.2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України,                    з доказами надсилання його апелянту; призначено   справу до розгляду на  "24" січня 2024 року о 10:00  год. у приміщенні Східного  апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання  №132; запропоновано   учасникам справи   свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: inbox@eag.court.gov.ua та телекомунікаційної мережі "Електронний суд"; учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень; запропоновано  учасникам справи       визначитися із своєю явкою у судове засідання (можливістю його проведення за відсутністю представника) шляхом своєчасного повідомлення суду; попереджено, що  неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи; витребувано  з господарського суду Луганської області матеріали справи №913/154/23. 
26.12.2023 року  на адресу суду з господарського суду Луганської області надійшли матеріали справи №913/154/23 (вх.№16135).
02.01.2024 року на адресу суду від Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№35), який долучено до матеріалів справи, в якому останній просить оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, в обґрунтування якого вказує на те, що апелянт не надає жодного доказу який би свідчив про те, що він особисто не підписував оскаржуваний договір поруки, натомість матеріали справи №913/154/23 та подані Банком докази до суду першої інстанції беззаперечно свідчать про укладення та підписання оскаржуваного договору поруки саме ОСОБА_1 ; суд першої  інстанції правомірно відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення у справі почеркознавчої експертизи, виходячи з того, що наявні  у справі докази беззаперечно свідчать про факт укладення з ОСОБА_1 договору поруки, як основного так і змін та доповнень внесених в договір поруки згідно договору про внесення змін №1 від 02.10.2020 року, договору про внесення змін №2 від 15.06.2021 року; наявність сталих ділових стосунків між ОСОБА_1 та Банком з липня 2019 року підтверджується великою кількістю договорів підписання та дійсність яких ОСОБА_1 не заперечується, а можливість підробки підписів на договорі поруки спростовується наявністю великої кількості візуально ідентичних підписів ОСОБА_1 на інших документах та договорах, які відповідачем-2 не оскаржуються.
02.01.2024 року на адресу суду від представника Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" - адвоката Іванчук В.Я.  надійшло клопотання (вх.№44)  про   участь в судовому засіданні  в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon",  яке  долучено до матеріалів справи, в якому   останній       просив  надати   можливість участі у   судовому  засіданні, призначеному  на 24.01.2024 року об  10:00 год    в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів системи відеоконференцз`язку "EasyCon".
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.01.2024 року, зокрема задоволено   клопотання представника Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" - адвоката Іванчук В.Я.; судове засідання у справі,  призначене на   "24" січня     2024  року  о  10:00 год.   в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №132,  ухвалено  провести  за участю  представника Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" - адвоката Іванчук В.Я.    в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів  представника; вчинено інші процесуальні дії.
           22.01.2024 року  на адресу суду від апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги (вх.№1095), з додатками, яке долучено до матеріалів справи, в якому останній просив визнати поважними причини  його неявки в судове засідання;  розгляд справи відкласти на іншу дату;  справу розглядати за участю апелянта, в обґрунтування якого вказано на те, що через об`єктивні причини, а саме стан здоров`я, не може з`явитись у призначене судове засідання. 
22.01.2024 року  на адресу суду від апелянта надійшло клопотання   (вх.№1097), яке долучено до матеріалів справи, в якому останній просив призначити у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному  інституту судових експертиз  ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса  Міністерства юстиції України; на розгляд експертизи поставити питання: "Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у договорі поруки №ХК2019-0076/П.1 від 18.07.2019 року саме ОСОБА_1 чи іншою особою?"; витрати по проведенню експертизи покласти на ОСОБА_1 з подальшим їх розподілом в порядку, визначеному ст. 129 ГПК України; рахунок на оплату вартості експертизи направити ОСОБА_1 ; витребувати у відповідача оригінал договору поруки №ХК2019-0076/П.1 від 18.07.2019 року.
          23.01.2024 року на адресу суду від позивача -  Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" надійшли заперечення (вх.№1209), які долучено до матеріалів справи, в яких останній просив у задоволенні клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи відмовити, в обґрунтування яких   вказано на те, що наявними та поданими доказами беззаперечно підтверджується укладення договору поруки саме ОСОБА_1 ; наявність великої кількості візуально ідентичних зразків підписів ОСОБА_1 на всіх договорах,  які є у розпорядженні позивача унеможливлює виникнення сумнівів щодо підписання договору поруки саме ОСОБА_1 та свідчить про відсутність дійсної потреби в проведенні судової почеркознавчої експертизи у справі; апелянт  як в господарському суді першої інстанції  так і в    апеляційній     скарзі  не коментує наявність у позивача великої кількості документів з його підписами та документів,  які підтверджують ідентичність підпису ОСОБА_1 з підписами інших,  пов`язаних з апелянтом осіб, зокрема його дружини, тощо.
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.01.2024 року, зокрема розгляд  справи  відкладено  до          07 лютого 2024 року о  09:45 год. у приміщенні Східного  апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання  №132,   явка сторін в судове засідання  обов`язковою не визнавалась; учасникам справи ухвалено  надати суду апеляційної інстанції письмові пояснення в обґрунтування своїх правових позиції щодо заявленого апелянтом клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи; судове засідання у справі,    призначене на   "07" лютого       2024 року о 09:45 год. в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №132, ухвалено   провести  за участю  представника Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" - адвоката Іванчук В.Я.     в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів вказаного   представника, на підставі його   клопотання    поданого   суду апеляційної інстанції     (вх.№ 44    від 02.01.2024 року); вчинено інші процесуальні дії.
           26.01.2024 року на адресу суду від представника Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" - адвоката Іванчук В.Я.  надійшла заява   (вх.№1348),  в якій   останній       просив   надати   можливість участі у   судовому  засіданні, призначеному  на 07.02.2024 року об  09:45 год.    в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів системи відеоконференцз`язку "EasyCon".
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.01.2024 року, зокрема,  долучено  до матеріалів справи заяву представника Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" - адвоката Іванчук В.Я.      (вх.№1348); заява  не розглядалась, оскільки ухвалою суду апеляційної інстанції від  24.01.2024 року,  судове засідання у справі,    призначене на   "07" лютого       2024 року  о 09:45 год. в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №132,  було  ухвалено  провести  за участю вказаного представника позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon" з використанням його  власних технічних засобів; вчинено інші процесуальні дії.
06.02.2024 року на адресу суду від  апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№1883), яке долучено до матеріалів справи, в якому останній просив  відкласти розгляд справи на іншу дату, у зв`язку з хворобою.
        Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.02.2024 року, зокрема оголошено  перерву у розгляді справи до      "08" лютого 2024 року об 11:30 год. у приміщенні Східного  апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання  №132; судове засідання у справі,    призначене на   "08" лютого       2024 року  об 11:30 год. в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №132, ухвалено    провести  за участю  представника Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" - адвоката Іванчук В.Я.  в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів вказаного  представника на підставі його   клопотання    поданого   суду апеляційної інстанції     (вх.№ 44    від 02.01.2024 року); вчинено інші процесуальні дії.
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 року, зокрема клопотання ОСОБА_1 В.В.  про призначення судової почеркознавчої експертизи у справі №913/154/23 (вх.№1097 від 22.01.2024 року) задоволено; призначено  у справі №913/154/23 судову почеркознавчу експертизу,                    проведення якої доручено  експертам                    Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства  юстиції України (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8-А)  у строки,                                      визначені п.1.13. Інструкції, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5  "Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень"; поставлено  на вирішення експертизи                                      наступне                                         питання:  "Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у договорі поруки №ХК2019-0076/П.1 від 18.07.2019 року саме ОСОБА_1 чи іншою особою?";   ОСОБА_1 ухвалено надати                    зразки                    підписів                    (рукопису) у кількості необхідній та достатній для проведення експертизи, а також                                       вільні зразки                    його  рукопису;  Публічному   акціонерному товариству  "Банк Восток" ухвалено надати   оригінал договору поруки №ХК2019-0076/П.1 від 18.07.2019 року для проведення  судової                                       почеркознавчої експертизи у справі;  надіслано  до                      Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства  юстиції України  (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8-А)   матеріали                    справи №913/154/23; попереджено   експертів про кримінальну відповідальність                    за ст.ст.                   384,                   385 Кримінального Кодексу України, за дачу завідомо неправдивого висновку чи відмову експертів без поважних причин від виконання покладених на них судом обов`язків; оплату за проведення експертизи покладено  на ОСОБА_1 ; висновок експертизи ухвалено  надати Східному апеляційному господарському суду та сторонам; провадження у справі №913/154/23                    на час проведення експертизи зупинено; ухвалу   надіслано  сторонам у справі та                                                                               Національному  науковому центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства  юстиції України (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8-А); вчинено інші процесуальні дії.
12.02.2024 року на адресу суду  від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення оригіналів документів  (вх. № 2146),                з додатками  на 26 арк.- на виконання вимог ухвали суду від 08.02.2024 року.
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.02.2024 року, зокрема поновлено провадження  у справі; клопотання    ОСОБА_1 про долучення оригіналів документів  (вх.№2146 від 12.02.2024 року) з додатками на 26 арк. призначено до розгляду  на  "21" лютого 2024 року о 10:45 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду, за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань № 132; судове засідання у справі,    призначене на   "21" лютого       2024 року  об 10:45 год. в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №132, ухвалено  провести  за участю  представника Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" - адвоката Іванчук В.Я.  в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", на підставі його   клопотання    поданого   суду апеляційної інстанції     (вх.№ 44    від 02.01.2024 року); з використанням власних технічних засобів   представника; вчинено інші процесуальні дії.
           19.02.2024 року на адресу суду  від Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" надійшла заява    про долучення оригіналів документів  (вх. № 2527), з додатками  - на виконання вимог ухвали суду від 08.02.2024 року, в якій останній просив долучити до матеріалів справи оригінал договору  поруки №ХК2019-0076/П.1 від 18.07.2019 року; оригінали документів, які містять вільні зразки підписів ОСОБА_1 - з додатками по тексту. 
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 року клопотання ОСОБА_1  про долучення оригіналів документів (вх. № 2146 від 12.02.2024 року),  з додатками на 26 арк. задоволено;  долучено  до матеріалів справи №913/154/23 оригінали документів (вх. № 2146 від 12.02.2024 року),  з додатками на 26 арк.; заяву ПАТ   "Банк Восток"    про долучення оригіналів документів  (вх. № 2527 від 19.02.2024 року):               оригіналу  договору  поруки №ХК2019-0076/П.1 від 18.07.2019 року та оригіналів документів, які містять вільні зразки підписів ОСОБА_1 ,   з додатками по тексту,      на виконання вимог ухвали суду від 08.02.2024 року задоволено; долучено   до матеріалів справи №913/154/23 оригінали документів (вх.№2527):  оригінал  договору  поруки №ХК2019-0076/П.1 від 18.07.2019 року та оригінали  документів, які містять вільні зразки підписів ОСОБА_1 ,   з додатками по тексту; провадження у справі №913/154/23                    на час проведення експертизи, призначеної ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 року у справі №913/154/23  зупинено; надіслано   до                      Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства  юстиції України  (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8-А)   матеріали                    справи №913/154/23; висновок експертизи ухвалено  надати Східному апеляційному господарському суду та сторонам; ухвалу надіслано сторонам у справі та                      Національному  науковому центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства  юстиції України (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8-А); вчинено інші процесуальні дії.
          Супровідним листом від 26.02.2024 року надіслано справу у 7-ти томах до Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства  юстиції України.
           14.03.2024 року на адресу суду від Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства  юстиції України надійшло клопотання (вх.№3772) разом зі справою №913/154/23, клопотанням про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи та рахунком вартості робіт по проведенню експертизи,  в якому останній посилаючись  на п. 1.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, просив задовольнити клопотання експерта щодо оплати рахунку вартості робіт по проведенню експертизи у термін 45 календарних днів, з дня їх направлення.
          Разом з цим, у клопотанні про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення експертизи №1582, судовий експерт В.Г. Абросимова просила надати: вільні зразки підпису (всі варіанти 15-20) та почерку (на 10-15 арк.) ОСОБА_1 в різнохарактерних документах  (оригінали): паспортах, посвідченнях, трудовій книжці, військовому квитку, особовій справі, статутах, листах, наказах, розписках, договорах, довіреностях, заявах, квитанціях, блокнотах, щотижневиках і т.п., виконаних до 2019 року; експериментальні зразки підпису (всі варіанти підпису на 8-10 арк.) ОСОБА_1 , виконані на лінованих та нелінованих аркушах паперу кульковою ручкою; експериментальні зразки підпису (на 6-8 арк.) ОСОБА_1 у вигляді рукописних записів: ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , виконані на лінованих та нелінованих аркушах паперу кульковою ручкою.
          Судовим експертом вказано  на те, що всі зразки повинні бути надані  в оригіналах та оформлені  відповідно до п.п. 1.4-1.7, 1.10 Науково - методичних рекомендацій з питань підготовки  та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5.
          Окрім того, судовий експерт просила оформити відповідно  п. 1.4 Науково - методичних рекомендацій з питань підготовки  та призначення судових експертиз та експертних досліджень, надані судом зразки підпису та почерку ОСОБА_1 в документах, які перелічені в додатках заяви від 19.02.2024 року представника Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" - адвоката Іванчук В.Я.  про долучення оригіналів документів (т.7, а.с.67-69) та клопотання від 12.02.2024 року ОСОБА_1 про долучення оригіналів документів (т.7, а.с. 28-29); вказати чи є умовно - вільними зразками підпису та почерку ОСОБА_1 рукописні записи та підписи від його імені в документах, які знаходяться в матеріалах справи №913/154/23, а саме:Том 3 - в клопотанні про видачу матеріалів справи для ознайомлення (а.с.82-83); в клопотанні про призначення колегіального  розгляду справи від 01.09.2023 року (а.с.84-86); в клопотанні про відкладення розгляду справи від 01.09.2023 року (а.с.87-88); на копії довідки від 10.03.2023 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.89); у відзиві (попередньому) від 01.09.2023 року (а.с.90-95); на копії звіту про оцінку (а.с.99); Том 4 - в клопотанні про залучення до участі  у справі третьої особи від 01.09.2023 року (а.с.162-165); в клопотанні про витребування у банку документів від 01.09.2023 року (а.с.167-170); в клопотанні про зупинення провадження у справі від  01.09.2023 року (а.с.171-173);  на копії ухвали про відкриття провадження у справі від 05.06.2023 року (а.с. 174-181); на копії позовної заяви про відшкодування завданих збитків від 25.04.2023 року (а.с.183-212);  в клопотанні про призначення судової економічної експертизи від 01.09.2023 року (а.с.214-219); в клопотанні про призначення судової почеркознавчої експертизи від 01.09.2023 року (а.с.221-223); в зустрічному позові (в порядку ст. 180 ГПК України) про визнання договору недійсним від 01.09.2023 року (а.с.225-227);Том 6- в клопотанні про усунення недоліків апеляційної скарги на рішення господарського суду Луганської області від 01.11.2023 року у справі №913/154/23 від 18.12.2023 року (а.с.51);  в апеляційній скарзі на рішення господарського суду Луганської області від 01.11.2023 року у справі №913/154/23 від 27.11.2023 року (а.с.53-61); в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу від 04.12.2023 року (а.с.99); в клопотанні про відкладення розгляду апеляційної скарги від 22.01.2024 року (а.с.175-176); на копії виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 22.01.2024 року (а.с.177); в клопотанні від 22.01.2024 року (а.с.178-180); Том 7 - на копії паспорта №004878073 від 23.06.2020 року (а.с.1);  в явочному листі від 08.02.2024 року (а.с.2);оформити вказані зразки підпису та почерку ОСОБА_1 відповідно до п.1.4 Науково - методичних рекомендацій з питань підготовки  та призначення судових експертиз та експертних досліджень.
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.03.2024 року, зокрема,  поновлено  провадження  у справі; клопотання       судового  експерта Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства  юстиції України В.Г. Абросимової    (вх.№3772 від 14.03.2024 року)   призначено до розгляду  на   "03" квітня 2024 року о 09:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду, за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань № 132; явку ОСОБА_1  в судове засідання, призначене на 03.04.2024 року о 09:30 год.   визнано  обов`язковою для надання в судовому засіданні    на лінованих та нелінованих аркушах паперу кульковою ручкою експериментальних зразків підпису (всі варіанти підпису на 8-10 арк.) ОСОБА_1 , експериментальних зразків підпису (на 6-8 арк.) ОСОБА_1 у вигляді рукописних записів: ОСОБА_1 , ОСОБА_1 ;   ОСОБА_1 у строк до 01.04.2024 року ухвалено  надати суду апеляційної інстанції вільні зразки   підпису (всі варіанти 15-20 арк.) та почерку   в різнохарактерних документах  (оригінали): паспортах, посвідченнях, трудовій книжці, військовому квитку, особовій справі, статутах, листах, наказах, розписках, договорах, довіреностях, заявах, квитанціях, блокнотах, щотижневиках і т.п., виконаних до 2019 року;    ОСОБА_1 у строк до 01.04.2024 року  ухвалено надати суду апеляційної інстанції письмові пояснення щодо зразків  підпису та почерку ОСОБА_1 в документах, які перелічені в додатках заяви від 19.02.2024 року представника Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" - адвоката Іванчук В.Я.  про долучення оригіналів документів (т.7, а.с.67-69) та клопотання від 12.02.2024 року ОСОБА_1 про долучення оригіналів документів (т.7, а.с. 28-29); вказавши чи є умовно - вільними зразками підпису та почерку ОСОБА_1 . рукописні записи та підписи від його імені в документах, які знаходяться в матеріалах справи №913/154/23, а саме:  Том 3 - в клопотанні про видачу матеріалів справи для ознайомлення (а.с.82-83); в клопотанні про призначення колегіального  розгляду справи від 01.09.2023 року (а.с.84-86); в клопотанні про відкладення розгляду справи від 01.09.2023 року (а.с.87-88); на копії довідки від 10.03.2023 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.89); у відзиві (попередньому) від 01.09.2023 року (а.с.90-95); на копії звіту про оцінку (а.с.99);   Том 4 - в клопотанні про залучення до участі  у справі третьої особи від 01.09.2023 року (а.с.162-165); в клопотанні про витребування у банку документів від 01.09.2023 року (а.с.167-170); в клопотанні про зупинення провадження у справі від  01.09.2023 року (а.с.171-173);  на копії ухвали про відкриття провадження у справі від 05.06.2023 року (а.с. 174-181); на копії позовної заяви про відшкодування завданих збитків від 25.04.2023 року (а.с.183-212);  в клопотанні про призначення судової економічної експертизи від 01.09.2023 року (а.с.214-219); в клопотанні про призначення судової почеркознавчої експертизи від 01.09.2023 року (а.с.221-223); в зустрічному позові (в порядку ст. 180 ГПК України) про визнання договору недійсним від 01.09.2023 року (а.с.225-227);  Том 6- в клопотанні про усунення недоліків апеляційної скарги на рішення господарського суду Луганської області від 01.11.2023 року у справі №913/154/23 від 18.12.2023 року (а.с.51);  в апеляційній скарзі на рішення господарського суду Луганської області від 01.11.2023 року у справі №913/154/23 від 27.11.2023 року (а.с.53-61); в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу від 04.12.2023 року (а.с.99); в клопотанні про відкладення розгляду апеляційної скарги від 22.01.2024 року (а.с.175-176); на копії виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 22.01.2024 року (а.с.177); в клопотанні від 22.01.2024 року (а.с.178-180);   Том 7 - на копії паспорта №004878073 від 23.06.2020 року (а.с.1);  в явочному листі від 08.02.2024 року (а.с.2); ОСОБА_1 ухвалено  надіслати   наданий Національним  науковим  центром  "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства  юстиції України  до клопотання (вх.№3772 від 14.03.2024 року),    рахунок №291 від 01.03.2024 року на оплату за проведення експертизи  на адресу - АДРЕСА_1 .; докази сплати рахунку №291 від 01.03.2024 року   ОСОБА_1  ухвалено надати  суду апеляційної інстанції у строк до 01.04.2024 року; судове засідання у справі,    призначене на   "03" квітня        2024 року  об 09:30 год. в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №132, ухвалено    провести  за участю  представника Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" - адвоката Іванчук В.Я.  в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon" на підставі його   клопотання    поданого   суду апеляційної інстанції     (вх.№ 44    від 02.01.2024 року); з використанням власних технічних засобів вказаного   представника; вчинено інші процесуальні дії.
           01.04.2024 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання, на виконання вимог ухвали суду від 22.03.2024 року (вх.№ 4638),  в якому останнім вказано на те, що подані з боку ОСОБА_1 до справи  з клопотанням від 12.02.2024 року оригінали документів є умовно-вільними зразками його підпису та почерку; рукописні записи та підписи від імені ОСОБА_1 в документах, які знаходяться в матеріалах справи, а саме: Томі  3 - в клопотанні про видачу матеріалів справи для ознайомлення (а.с.82-83); в клопотанні про призначення колегіального  розгляду справи від 01.09.2023 року (а.с.84-86); в клопотанні про відкладення розгляду справи від 01.09.2023 року (а.с.87-88); на копії довідки від 10.03.2023 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.89); у відзиві (попередньому) від 01.09.2023 року (а.с.90-95); на копії звіту про оцінку (а.с.99);             Томі  4 - в клопотанні про залучення до участі  у справі третьої особи від 01.09.2023 року (а.с.162-165); в клопотанні про витребування у банку документів від 01.09.2023 року (а.с.167-170); в клопотанні про зупинення провадження у справі від  01.09.2023 року (а.с.171-173);  на копії ухвали про відкриття провадження у справі від 05.06.2023 року (а.с. 174-181); на копії позовної заяви про відшкодування завданих збитків від 25.04.2023 року (а.с.183-212);  в клопотанні про призначення судової економічної експертизи від 01.09.2023 року (а.с.214-219); в клопотанні про призначення судової почеркознавчої експертизи від 01.09.2023 року (а.с.221-223); в зустрічному позові (в порядку ст. 180 ГПК України) про визнання договору недійсним від 01.09.2023 року (а.с.225-227);  Томі  6- в клопотанні про усунення недоліків апеляційної скарги на рішення господарського суду Луганської області від 01.11.2023 року у справі №913/154/23 від 18.12.2023 року (а.с.51);  в апеляційній скарзі на рішення господарського суду Луганської області від 01.11.2023 року у справі №913/154/23 від 27.11.2023 року (а.с.53-61); в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу від 04.12.2023 року (а.с.99); в клопотанні про відкладення розгляду апеляційної скарги від 22.01.2024 року (а.с.175-176); на копії виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 22.01.2024 року (а.с.177); в клопотанні від 22.01.2024 року (а.с.178-180);             Томі  7 - на копії паспорта №004878073 від 23.06.2020 року (а.с.1);  в явочному листі від 08.02.2024 року (а.с.2) підписані з боку ОСОБА_1 особисто та є умовно-вільними зразками  його почерку та підпису.
           03.04.2024 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання  про розстрочення оплати вартості проведення судової почеркознавчої  експертизи (вх.№ 4755), яке долучено до матеріалів справи, в якому останнім вказано на те, що сума за проведення експертного дослідження є дуже великою для відповідача  та сплатити її одним платежем останній фінансової можливості не має та він просив розстрочити оплату вартості витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи та дозволити провести оплату рахунку трьома платежами наступним чином:  до 10 квітня 2024 року - 10291,20 грн., до 01.05.2024 року - 10000,00 грн., до 01.06.2024 року - 10000,00 грн. 
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 року, зокрема клопотання     судового  експерта Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства  юстиції України В.Г. Абросимової    (вх.№3772 від 14.03.2024 року)   задоволено; долучено  до матеріалів справи надані   ОСОБА_1  в судовому засіданні     на лінованих та нелінованих аркушах паперу кульковою ручкою експериментальні зразки підпису (всі варіанти підпису на 8 арк.) ОСОБА_1 , експериментальні зразки підпису    ОСОБА_1 у вигляді рукописних записів: ОСОБА_1 (на 6 арк.); ОСОБА_1 (на 6 арк.); долучено  до матеріалів справи надані   ОСОБА_1  суду апеляційної інстанції письмові пояснення щодо зразків  підпису та почерку ОСОБА_1 , які надійшли 01.04.2024 року на адресу суду  на виконання вимог ухвали суду від 22.03.2024 року (вх.№ 4638), в яких останній вказує на те, що подані з боку ОСОБА_1 до справи  з клопотанням від 12.02.2024 року оригінали документів є умовно-вільними зразками його підпису та почерку; рукописні записи та підписи від імені ОСОБА_1 в документах, які знаходяться в матеріалах справи, а саме: Томі  3 - в клопотанні про видачу матеріалів справи для ознайомлення (а.с.82-83); в клопотанні про призначення колегіального  розгляду справи від 01.09.2023 року (а.с.84-86); в клопотанні про відкладення розгляду справи від 01.09.2023 року (а.с.87-88); на копії довідки від 10.03.2023 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.89); у відзиві (попередньому) від 01.09.2023 року (а.с.90-95); на копії звіту про оцінку (а.с.99);   Томі  4 - в клопотанні про залучення до участі  у справі третьої особи від 01.09.2023 року (а.с.162-165); в клопотанні про витребування у банку документів від 01.09.2023 року (а.с.167-170); в клопотанні про зупинення провадження у справі від  01.09.2023 року (а.с.171-173);  на копії ухвали про відкриття провадження у справі від 05.06.2023 року (а.с. 174-181); на копії позовної заяви про відшкодування завданих збитків від 25.04.2023 року (а.с.183-212);  в клопотанні про призначення судової економічної експертизи від 01.09.2023 року (а.с.214-219); в клопотанні про призначення судової почеркознавчої експертизи від 01.09.2023 року (а.с.221-223); в зустрічному позові (в порядку ст. 180 ГПК України) про визнання договору недійсним від 01.09.2023 року (а.с.225-227);  Томі  6- в клопотанні про усунення недоліків апеляційної скарги на рішення господарського суду Луганської області від 01.11.2023 року у справі №913/154/23 від 18.12.2023 року (а.с.51);  в апеляційній скарзі на рішення господарського суду Луганської області від 01.11.2023 року у справі №913/154/23 від 27.11.2023 року (а.с.53-61); в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу від 04.12.2023 року (а.с.99); в клопотанні про відкладення розгляду апеляційної скарги від 22.01.2024 року (а.с.175-176); на копії виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 22.01.2024 року (а.с.177); в клопотанні від 22.01.2024 року (а.с.178-180); Томі  7 - на копії паспорта №004878073 від 23.06.2020 року (а.с.1);  в явочному листі від 08.02.2024 року (а.с.2) підписані з боку ОСОБА_1 особисто та є умовно-вільними зразками  його почерку та підпису; клопотання ОСОБА_1 про розстрочення оплати вартості проведення судової почеркознавчої  експертизи (вх.№ 4755) задоволено; розстрочено    ОСОБА_1 оплату вартості проведення судової почеркознавчої  експертизи наступним чином:  до 10 квітня 2024 року - 10291,20 грн., до 01.05.2024 року - 10000,00 грн., до 01.06.2024 року - 10000,00 грн.;   ОСОБА_1 ухвалено надати суду апеляційної інстанції  докази оплати  вартості проведення судової почеркознавчої експертизи; провадження у справі №913/154/23                на час проведення експертизи, призначеної ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 року у справі №913/154/23  зупинено; ухвалено надіслати  до                  Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл.         проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства  юстиції України  (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8-А)   матеріали                справи №913/154/23 та висновок експертизи  надати Східному апеляційному господарському суду та сторонам; ухвалу надіслано  сторонам у справі та                  Національному  науковому центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства  юстиції України (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8-А);  вчинено інші процесуальні дії.
      10.04.2024 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення оригіналів документів (вх.№ 5060), з доказами оплати вартості проведення судової почеркознавчої  експертизи у сумі  10291,20 грн. - квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №57891715-1 від 09 квітня 2024 року  на рахунок  Національного  наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства  юстиції України.
       Ухвалою Східного  апеляційного господарського суду від 15.04.2024 року, зокрема поновлено  провадження  у справі; клопотання       ОСОБА_1  про долучення оригіналів документів   призначено  до розгляду  на   "17" квітня 2024 року о 09:45 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду, за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань № 132; судове засідання у справі,    призначене на   "17" квітня      2024 року  об 09:45 год. в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №132,  ухвалено  провести  за участю  представника Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" - адвоката Іванчук В.Я.  в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon" на підставі його   клопотання,     поданого   суду апеляційної інстанції     (вх.№ 44    від 02.01.2024 року), з використанням власних технічних засобів  представника; вчинено інші процесуальні дії.
          Ухвалою Східного  апеляційного господарського суду від 17.04.2024 року клопотання           ОСОБА_1  про долучення оригіналів документів (вх.35060 від 10.04.2024 року)  задоволено; долучено  до матеріалів справи платіжну інструкцію  на переказ готівки №57891715-1 від 09 квітня 2024 року  на рахунок  Національного  наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства  юстиції України про  оплату  вартості проведення судової почеркознавчої  експертизи у сумі  10291,20 грн.; провадження у справі №913/154/23             на час проведення експертизи, призначеної ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 року у справі №913/154/23  зупинено; надіслано  до               Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства  юстиції України  (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8-А)   матеріали             справи №913/154/23; висновок експертизи ухвалено  надати Східному апеляційному господарському суду та сторонам; ухвалу надіслано сторонам у справі та               Національному  науковому центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства  юстиції України (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8-А); вчинено інші процесуальні дії.
        01.05.2024 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення оригіналів документів - доказів оплати експертизи (вх.№ 6152). 
31.05.2024 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення оригіналів документів - доказів оплати експертизи (вх.№ 7548). 
30.07.2024 року на адресу суду від Національного  наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства  юстиції України, супровідним листом (вх.№10027) від 19.07.2024 року надійшов висновок експерта №1582 за результатами  проведення судової почеркознавчої експертизи, разом з матеріалами справи №913/154/23.
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.08.2024 року, зокрема,  поновлено  провадження  у справі №913/154/23; призначено   справу    до розгляду на      "09" жовтня 2024 року о 10:00 год.у приміщенні Східного  апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання  №132; судове засідання у справі,    призначене на   "09" жовтня  2024 року о 10:00  год.  в приміщенні Східного апеляційного господарського суду в залі судового засідання №132, ухвалено   провести  за участю  представника Публічного акціонерного товариства "Банк Восток" - адвоката Іванчук В.Я.  в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів   представника на підставі його   клопотання    поданого   суду апеляційної інстанції     (вх.№ 44    від 02.01.2024 року); вчинено інші процесуальні дії.
           19.08.2024 року  на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання (вх.№10826), в якому останній просив надати можливість ознайомлення з матеріалами справи, яке долучено до матеріалів справи. 
           07.10.2024 року  на адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи  (вх.№12848), в якому останній просить відкласти розгляд справи на іншу дату, через хворобу останнього, яке, разом з додатками,  долучено до матеріалів справи. 
          Колегія суддів, розглянувши клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, дійшла висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на таке. 
Положеннями пункту 1    статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод    від 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).
Відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Судом апеляційної інстанції    було    надано учасникам справи    достатньо часу на подання усіх необхідних на їх думку документів та пояснень у справі, або    ж    викладення під час публічних слухань своїх аргументів, які викладені, зокрема,  в апеляційній скарзі. 
Отже, апелянт був      завчасно та належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак    не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні. 
Судом апеляційної інстанції враховується принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також положення    ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.
Виходячи з викладеного та беручи до уваги положення ч. 11    ст. 270 ГПК України, згідно якої    суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки в судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними, у суду апеляційної інстанції    відсутні підстави для задоволення клопотання апелянта    про відкладення розгляду справи.
         У судовому засіданні 09.10.2024 року представник позивача (відповідача за зустрічним позовом)  заперечував  проти задоволення апеляційної скарги, просив  оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.
        Відповідач-2 (позивач за зустрічним позовом), представники третьої особи на стороні позивача за зустрічним позовом та  відповідачів за первісним  позовом  у судове засідання, призначене в приміщенні Східного апеляційного господарського суду  не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином були    повідомлені   про дату, час та місце розгляду справи у суді апеляційної інстанції; розгляд справи здійснювався судом  за їх   відсутності. 
          Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК  України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.
          У зв`язку з введенням 24.02.2022 року на території України воєнного стану, з метою дотримання розумного балансу між реалізацією права на апеляційне оскарження і принципу юридичної визначеності, копії     ухвали       суду апеляційної інстанції        від 09.08.2024 року було надіслано на вказані  учасниками справи     офіційні електронні  адреси:  ТОВ  "Східгазтрейд" - ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ТОВ  "Омега Вертикаль"- ІНФОРМАЦІЯ_2,    ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2     та   отримані  за   електронними  адресами:   ТОВ  "Східгазтрейд" - ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ТОВ  "Омега Вертикаль"- ІНФОРМАЦІЯ_2,    ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  що   підтверджується роздруківками електронного листування, які містяться у матеріалах справи.
           Колегія суддів враховує  правові висновки, викладені у  постанові Верховного Суду       від 22.11.2022 року у cправі №911/1808/21, де, зокрема, вказано, що порядок використання для обміну документами електронної пошти встановлено Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", в якому зазначено, що порядок електронного документообігу визначається державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності згідно з законодавством.
Ухвалу   суду апеляційної інстанції від 09.08.2024 року  надіслано ПАТ  "Банк Восток" та представнику ПАТ  "Банк Восток" -адвокату Іванчук В.Я.    до електронного кабінету в системі "Електронний суд".         
05.10.2021 року  офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) ЄСІТС: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, в зв`язку з чим, відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.
Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Абзацом 5 пункту 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що особам, які не мають зареєстрованих "Електронних кабінетів", документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.
Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у   постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 року  у справі №906/184/21, від 02.11.2022  року у справі №910/14088/21, від 29.11.2022 року  у справі №916/1716/20, від 22.12.2022 року у справі №922/40/22, де, зокрема, вказано на те, що   чинним процесуальним законодавством передбачено два способи належного повідомлення сторони про дату, час та місце судового засідання - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через "Електронний кабінет", у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС.
Таким чином, надсилання судового рішення в електронному вигляді передбачає використання сервісу "Електронний суд", розміщеному за посиланням https://cabinet.court.gov.ua/login, за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (Електронного кабінету).
         Також, інформацію про дату, час та місце розгляду  справи було розміщено на   офіційному веб-сайті Східного апеляційного господарського суду  веб-порталу "Судова влада України" у розділі "Повідомлення для учасників судового процесу" розділу "Громадянам".
Окрім того, відповідно до ч. 2           ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень"            усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. 
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1                         ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Ухвалу     суду   апеляційної інстанції  від 09.08.2024 року було    у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається розміщена  за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.
          Статтею  12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 
Навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.
Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.
        Запровадження воєнного стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).
При цьому, від учасників справи  впродовж всього строку розгляду судом апеляційної інстанції   справи не надходило будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю з`явитись у призначене судове засідання.
           Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
          Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини                від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000                 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006                 у справі "Красношапка проти України").
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).
      З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню та вчинення інших дій,  з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи,     беручи до уваги  існуючі обставини небезпеки,  спричинені  збройною агресією проти України, з метою забезпечення утримання учасників судового процесу від небезпеки, спричиненої триваючою збройною агресією проти України, дотримання захисту життя і здоров`я відвідувачів і працівників суду та з урахуванням заходів, встановлених особливим режимом роботи Східного апеляційного господарського суду під час дії воєнного стану, розгляд апеляційної скарги здійснено за межами строків, встановлених          Господарським процесуальним кодексом України,          проте в розумні строки.
             Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено учасникам справи необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених                 ст.                 42 ГПК                України та                 беручи до уваги відсутність клопотань                  від учасників справи                   щодо відкладення розгляду апеляційної скарги                 у зв`язку з заходами,  встановленими особливим режимом роботи  суду під час дії воєнного стану, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.
       Розглянувши матеріали справи,             заслухавши пояснення представника позивача (відповідача за зустрічним позовом),   перевіривши повноту встановлення господарським судом першої інстанції                  неоспорених обставин справи,           колегія суддів встановила наступне.
18.07.2019 року  між Публічним акціонерним товариством "Банк Восток" (далі - Банк, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Східгазтрейд" (далі - Позичальник, відповідач-1)   укладено Кредитний договір №ХК2019-0076 від 18.07.2019 (далі - Договір), за умовами п. 1.1 якого Банк зобов`язався надати Позичальнику грошові кошти (Кредит) шляхом відкриття відкличної відновлюваної кредитної лінії з максимальним лімітом в розмірі 7       000       000 грн. 00 коп., а Позичальник зобов`язався сплатити за користування Кредитом проценти та повернути Кредит у порядку і в строки, визначені цим Договором.
Згідно з п. 1.3 договору проценти за користування Кредитом згідно   договору нараховуються за ставкою 20% річних. Процентна ставка за цим договором є фіксованою. У разі настання терміну повернення Кредиту відповідно до умов цього договору на прострочену заборгованість продовжують нараховуватися проценти за ставкою 20% річних.
Кредит має бути повернутий позичальником не пізніше 16 липня 2021 року, проте термін повернення Кредиту може змінюватися згідно умов цього договору (п. 1.4 договору).
У пункті 3.1 договору сторони визначили, які договори і з ким укладаються в якості забезпечення виконання Позичальником зобов`язань щодо повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, неустойки, а також витрат, пов`язаних зі здійснення стягнення з Позичальника заборгованості за цим договором.
Положеннями п. 4.1 договору передбачено, що грошові кошти надаються Позичальнику згідно цього договору на підставі письмових заявок (далі - Заявка) акцептованих Банком. Сторони погодили, що згідно цього договору кожна окрема сума грошових коштів, які надаються Банком Позичальникові на підставі однієї заявки на видачу Кредиту має назву транш Кредиту. Зобов`язання Банку по виданню Кредиту виникають з моменту акцепту Банком письмової заявки на видачу траншу Кредиту та вважаються дотриманими після повного виконання акцептованої заявки.
Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у валюті Кредиту, за кожен день користування Кредитом, на щоденний залишок заборгованості за Кредитом, за ставкою, визначеною п. 1.3 цього договору до повного погашення заборгованості за цим договором, у тому числі за користування кредитом, термін повернення якого настав. При цьому при розрахунку застосовується фактична кількість днів у місяці та умовна кількість днів у році - 360 (п. 5.1 договору). 
За приписами п. 5.2 договору сплата нарахованих процентів за користування Кредитом здійснюється щомісячно у період з першого до п`ятого числа (включно), а процентів, нарахованих у грудні та квітні кожного року дії цього договору - до п`ятнадцятого числа (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено нарахування процентів, а також в день остаточного повного погашення Кредиту.
Відповідно до п.п. 6.1.5 договору Позичальник розуміє всі умови Кредитного договору і погоджується з ними.
Обов`язку Банка надавати Позичальнику Кредит у порядку та за умов, визначених розділом 4 цього Договору (п. 7.1 договору) кореспондується обов`язок Позичальника повернути Кредит у порядку та на умовах, визначених розділом 1 та розділом 4 цього договору, сплатити проценти, комісії та неустойку (п. 8.2-8.5 договору).
За умовами п. 15.2 договір набирає чинності з дати його укладення та діє до повного виконання Сторонами зобов`язань за цим договором.
Договір підписаний сторонами та скріплений їх печатками без жодних застережень чи зауважень.
Між сторонами Кредитного договору укладались договори про внесення змін №1 від 21.08.2020 року, №2 від 02.10.2020 року, №3 від 05.10.2020 року, №4 від 26.03.2021 року  та №5 від 15.06.2021 року, якими змінювалась фіксована процентна ставка за користування Кредитом, максимальний ліміт кредитної лінії, пункти та розділи викладались в новій редакції тощо.
В редакції договору про внесення змін №5 від 15.06.2021 року   максимальний ліміт кредитної лінії встановлено в розмірі 4 310 000 грн. 00 коп. з кінцевим строком повернення кредиту 14.06.2023 року.
В забезпечення виконання зобов`язань відповідача-1 за Кредитним договором були укладені договір поруки №ХК2019-0076/П.1 від 18.07.2019 року  між Публічним акціонерним товариством "Банк Восток" (Кредитор/Банк, позивач) та ОСОБА_1 (Поручитель, відповідач-2), договір поруки №ХК2019-0076/П.3 від 18.07.2019 року  між Публічним акціонерним товариством "Банк Восток" (Кредитор/Банк, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Східтрансгаз" (Поручитель, відповідач-3), договір поруки №ХК2019-0076/П.4 від 18.07.2019 року  між Публічним акціонерним товариством "Банк Восток" (Кредитор/Банк, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Омега Вертикаль" (Поручитель, відповідач-4), договір поруки №ХК2019-0076/П.5 від 18.07.2019 між Публічним акціонерним товариством "Банк Восток" (Кредитор/Банк, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Східрезерв" (Поручитель, відповідач-5) та договір поруки №ХК2019-0076/П.6 від 16.08.2021 між Публічним акціонерним товариством "Банк Восток" (Кредитор/Банк, позивач) та ОСОБА_2 (Поручитель, відповідач-6). 
До договорів поруки №ХК2019-0076/П.1 від 18.07.2019 року, №ХК2019-0076/П.3 від 18.07.2019 року , №ХК2019-0076/П.4 від 18.07.2019  року  та №ХК2019-0076/П.5 від 18.07.2019  року   вносились зміни та були укладені відповідні Договори про внесення змін.
Вказані договори підписані сторонами та скріплені їх печатками без жодних застережень чи зауважень.
За змістом п. 1.1 договорів поруки кожен з Поручителів зобов`язався перед Банком відповідати в повному обсязі за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Східгазтрейд" (Позичальник, відповідач-1) його зобов`язань, що виникли за Кредитним договором №ХК2019-0076 від 18.07.2019 з подальшими змінами.
Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Позичальник, зокрема, за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитом із застосуванням базової процентної ставки, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату неустойки з максимально визначеним обсягом відповідальності (п. 1.3 договорів поруки).
Відповідно до п. 1.4-1.5 договорів поруки відповідальність Поручителя і Позичальника є солідарною. Причини невиконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором не можуть бути підставою для звільнення Поручителя від виконання зобов`язань за   договором.
Позивач за первісним позовом посилається на те, що він повністю виконав взяті на себе зобов`язання за договором щодо видачі Кредиту (коштів кредиту), що підтверджується відповідними заявками на видачу траншів та виписками по особовому рахунку з 18.07.2019 року  по 30.06.2023 року; відповідач-1 прострочив виконання зобов`язань за договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість; у зв`язку з тим, що 14.06.2023 року настав кінцевий строк повернення Кредиту за договором станом на 30.06.2023 року  розмір заборгованості відповідача-1 складає 4 114       350 грн. 27 коп.
Вказані вище обставини стали підставою для звернення позивача за первісним позовом до господарського суду Луганської області, в якому останній просив стягнути  солідарно з відповідачів заборгованості в розмірі 4 114 350 грн. 27 коп., з яких: 3 510 000 грн. 00 коп. - заборгованість за простроченим кредитом, 21 007 грн. 35 коп. - заборгованість за відсотками за червень 2023 року, 259 152 грн. 21 коп. - заборгованість за відсотками за попередні періоди, 324 190 грн. 71 коп. - заборгованість за простроченими відсотками.
ОСОБА_1 , також, звернувся до господарського суду Луганської області з зустрічним позовом, в якому просив визнати  недійсним договір поруки №ХК2019-0076/П.1 від 18.07.2019 року, зі змінами і доповненнями внесеними згідно договору про внесення змін №1 від 02.10.2020 року, договору про внесення змін №2 від 15.06.2021 року, укладеним між ПАТ "Банк Восток" та ОСОБА_1 .
В обгрунтування зустрічного позову ОСОБА_1 посилається на те, що договору поруки не укладав, договір поруки та додаткові угоди до нього з боку ОСОБА_1 не підписувалися,  а тому такий договір підлягає визнанню недійсним; нарахування відсотків Банком станом на 01.07.2023 року  не є вірним, на  даний час підприємство відповідача знаходиться в дуже скрутному фінансовому стані, що є умовою для зменшення розміру штрафних санкцій;  для фінансування діяльності та розширення мережі заправних станцій відповідачі отримували кредитні продукти від ПАТ "Банк Восток", однак, після початку повномасштабного вторгнення в Україну вказане майно було фактично знищено, має місце прострочений банківський кредит, оскільки відповідачі не мають можливості погасити кредит у зв`язку із скрутним фінансовим станом, відповідач-2 просив зменшити розмір відсотків до 1 000 грн.
01.11.2023  року господарським судом Луганської        області ухвалено     оскаржуване   рішення , з підстав викладених вище.
Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість                  рішення        господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної                скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна                 скарга не підлягає     до                     задоволення з огляду на таке.
Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.
З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.
Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.
У рішеннях                     Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlanav. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі                     Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Приписами ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір. 
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
За умовами ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Так, за своєю правовою природою договір, який укладено сторонами, є кредитним договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України). 
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Положеннями ч. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Частиною 7 ст. 193 ГК України передбачено, що не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Так, за матеріалами справи,  позивач належним чином виконував свої договірні зобов`язання та надавав за заявками ТОВ "Східгазтрейд" грошові кошти останньому, що підтверджується відповідними заявками на отримання грошових коштів згідно з Кредитним договором №ХК2019-0076 від 18.07.2019 року  та  виписками по особовому  рахунку ТОВ "Східгазтрейд" з 18.07.2019 року  по 30.06.2023 року.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За положеннями  ч. 1       ст. 612 ЦК України       боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Так, згідно п. 1.1 договору Позичальник зобов`язався сплатити за користування Кредитом проценти та повернути Кредит у порядку і в строки, визначені   договором.
В п. 1.2 договору наведено графік ліміту кредитної лінії, відповідно до якого визначено дату отримання та повернення певної суми кредиту.
Отже, відповідач-1 мав сплачувати за користування Кредитом проценти та повернути Кредит у порядку і в строки згідно вказаного графіка зі змінами, внесеними Договорами про внесення змін до Кредитного договору, тобто не пізніше 14.06.2023 року.
Натомість,   відповідач-1 не повернув Кредит у встановлений договором строк, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за простроченим кредитом в розмірі 3 510 000 грн. 00 коп.
Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Відповідач-2 у відзиві на позовну заяву підтвердив, що для фінансування діяльності та розширення мережі заправних станцій відповідачі отримували кредитні продукти від ПАТ "Банк Восток", однак, після початку повномасштабного вторгнення  в Україну вказане майно було фактично знищено, має місце прострочений банківський кредит, а тому ним фактично підтверджено отримання грошових коштів від банку та наявність заборгованості.
Проте відповідач-1 заборгованість за простроченим кредитом в розмірі 3       510 000 грн. 00 коп. не погасив.
Доказів оплати відповідачем-1 заборгованості за простроченим кредитом в розмірі 3       510 000 грн. 00 коп. матеріали справи не містять.
Беручи  до уваги те, що відповідач-1 не вчинив необхідних дій, передбачених сторонами у договорі, та не погасив кредит у строк, визначений договором,   останній є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання за Кредитним договором №ХК2019-0076 від 18.07.2019 року.
За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що  вимога позивача про стягнення заборгованості за простроченим кредитом в розмірі 3 510 000 грн. 00 коп. є законною та такою, що підлягає задоволенню повністю.
Також,  позивачем були заявлені вимоги про стягнення заборгованості за відсотками за червень 2023 року в сумі 21 007 грн. 35 коп., заборгованості за відсотками за попередні періоди в розмірі 259 152 грн. 21 коп. та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 324 190 грн. 71 коп.
Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Частинами 1-2 ст. 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно з п. 5.1 договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у валюті Кредиту, за кожен день користування Кредитом, на щоденний залишок заборгованості за Кредитом, за ставкою, визначеною п. 1.3 цього договору до повного погашення заборгованості за цим договором, у тому числі за користування кредитом, термін повернення якого настав. При цьому при розрахунку застосовується фактична кількість днів у місяці та умовна кількість днів у році - 360 (п. 5.1 договору). 
Разом з тим,   ставка нарахування процентів змінювалась в залежності від внесення змін до первинно редакції Кредитного договору і становила:
з 18.07.2019 року  по 20.08.2020 року  - 20% річних (фіксована, встановлена з дати укладення Кредитного договору);
з 21.08.2020 року  по 30.09.2020 року  - 16% річних (фіксована, встановлена згідно Договору про внесення змін №1 до Кредитного договору);
з 02.10.2020 року  по 31.12.2020 року  - 13,14% річних (змінювана, встановлена згідно Договору про внесення змін №2 до Кредитного договору);
з 01.01.2021 року  по 25.03.2021 року  - 12,98% річних (індекс UIRD станом на 31.12.2020 складав 7,98 + 5% (згідно Договору про внесення змін №2 до Кредитного договору);
з 26.03.2021 року  по 31.03.2021 року  - 13,3% річних (змінювана, встановлена згідно Договору про внесення змін №4 до Кредитного договору);
з 01.04.2021 року  по 30.06.2021 року  - 13,35% річних (індекс UIRD станом на 31.03.2021 складав 7,35 + 6% (згідно Договору про внесення змін №4 до Кредитного договору);
з 01.07.2021 року  по 30.09.2021 року  - 12,83% річних (індекс UIRD станом на 30.06.2021 складав 6,83 + 6% (змінювана, згідно Договору про внесення змін №5 до Кредитного договору);
з 01.10.2021 року по 31.12.2021 року - 13,07% річних (індекс UIRD станом на 30.Q9.2021 складав 7,07 + 6%); 
з 01.01.2022 року  по 31.03.2022 року- 13,47% річних (індекс UIRD станом на 31.12.2021 складав 7,47 + 6%);
з 01.04.2022 року  по 30.06.2022 року - 13,38% річних (індекс UIRD станом на 31.03.2022 складав 7,38 + 6%);
з 01.07.2022 року по 30.09.2022 року - 14,09% річних (індекс UIRD станом на 30.06.2022 складав 8,09 + 6%);
з 01.10.2022  року по 31.12.2022 року- 17,29% річних (індекс UIRD станом на 30.09.2022 складав 11,29 + 6%);
з 01.01.2023  року по 31.03.2023 року  - 17,18% річних (індекс UIRD станом на 30.12.2022 складав 11,18 + 6%);
з 01.04.2023 року  по 30.06.2023 року - 18,39 % річних (індекс UIRD станом на 31.03.2023 складав 12,39 + 6%).
У відповідності до розрахунку позивача заборгованість за процентами за договором обрахована наступним чином: 21 007 грн. 35 коп. - заборгованість за відсотками за червень 2023 року, 259 152 грн. 21 коп. - заборгованість за відсотками за попередні періоди та 324 190 грн. 71 коп. - заборгованість за простроченими відсотками.
Колегія суддів, перевіривши розрахунок заборгованості за процентами, зазначає, що він є   арифметично правильним, здійсненим  у відповідності умов договору та норм чинного законодавства.
Отже, позовні вимоги   про стягнення заборгованості за відсотками за червень 2023 року в сумі 21 007 грн. 35 коп., заборгованості за відсотками за попередні періоди в розмірі 259 152 грн. 21 коп. та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 324 190 грн. 71 коп. також є законними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Господарський суд першої інстанції обгрунтовано вказав, що доводи відповідача-2 про те, що розрахунок нарахування відсотків Банком станом на 01.07.2023 року   не є вірним, є  безпідставними як і контррозрахунок наданий відповідачем-2, оскільки   останній стосується лише періоду нарахування та сплати відсотків з січня 2022 року по червень 2023 і не відображає розмір заборгованості за відсотками в цілому.
Твердження відповідача-2 про те, що Банк мав нараховувати процентну ставку за Кредитним договором в розмірі 3% річних та отримувати від Фонду розвитку підприємництва компенсацію решти ставки є необґрунтованими, оскільки відповідач-1 прострочив сплату частини за кредитом 15.04.2022 року, внаслідок чого з 01.05.2022 року він, у відповідності до п. 5.3 Кредитного договору, позбавлений права на Компенсацію процентів, тому зобов`язаний сплачувати їх за рахунок власних коштів.
Окрім того,  господарський суд першої інстанції обгрунтовано зазначив на те, що клопотання відповідача-2 про зменшення розміру відсотків до 1       000 грн. не підлягає задоволенню, в зв`язку із тим, що останній не вірно трактує норми ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, оскільки вони стосуються можливості зменшення неустойки, тобто штрафних санкцій. 
Натомість, проценти за користування коштами є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 року  у справі №912/1120/16), тобто штрафні санкції і проценти за користування коштами мають різну правову природу і різне нормативне регулювання.
Також, господарський суд першої інстанції обгрунтовано вказав, що посилання відповідача-2 на те, що підприємство відповідача-2 знаходиться в дуже скрутному фінансовому стані, не береться   до уваги, оскільки  відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення його від відповідальності з огляду на положення ч. 2 ст. 218 ГК України та ст. 617 ЦК України, а причини невиконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором не можуть бути підставою для звільнення Поручителя від виконання зобов`язань за цим Договором (п. 1.5. договорів поруки).
В  забезпечення виконання зобов`язань відповідача-1 за Кредитним договором були укладено ряд договорів поруки, зокрема, договір поруки №ХК2019-0076/П.1 від 18.07.2019 року  між Публічним акціонерним товариством "Банк Восток" (Кредитор/Банк, позивач) та ОСОБА_1 (Поручитель, відповідач-2), договір поруки №ХК2019-0076/П.3 від 18.07.2019 року  між Публічним акціонерним товариством "Банк Восток" (Кредитор/Банк, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Східтрансгаз" (Поручитель, відповідач-3), Договір поруки №ХК2019-0076/П.4 від 18.07.2019 року  між Публічним акціонерним товариством "Банк Восток" (Кредитор/Банк, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Омега Вертикаль" (Поручитель, відповідач-4), договір поруки №ХК2019-0076/П.5 від 18.07.2019 року  між Публічним акціонерним товариством "Банк Восток" (Кредитор/Банк, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Східрезерв" (Поручитель, відповідач-5) та договір поруки №ХК2019-0076/П.6 від 16.08.2021 року   між Публічним акціонерним товариством "Банк Восток" (Кредитор/Банк, позивач) та ОСОБА_2 (Поручитель, відповідач-6). 
Згідно з   п. 2.1 договорів поруки Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Позичальник, зокрема, за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитом із застосуванням базової процентної ставки, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату неустойки з максимально визначеним обсягом відповідальності (п. 1.3 договорів поруки).
Відповідно до п. 1.4 договорів поруки відповідальність Поручителя і Позичальника є солідарною.
У  1.5 договору поруки сторони погодили, що причини невиконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором не можуть бути підставою для звільнення Поручителя від виконання зобов`язань за   договором.
Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
З урахуванням невиконання ТОВ "Східгазтрейд" умов Кредитного договору, непогашення ним у повному обсязі суми заборгованості за простроченим кредитом та відсотками, відповідачі мають виступати перед позивачем в даному зобов`язанні як солідарні боржники, але кожен окремо, оскільки договори поруки не передбачають солідарної відповідальності боржників між собою.
У правових висновках, викладених у  постанові Верховного Суду від 24.01.2018  року у справі №907/425/16, зазначено на те, що   норми закону, якими врегульовано поруку, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У разі укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов`язання у них не виникає солідарної відповідальності між собою.
За таких обставин, кредитор, керуючись статтею 543 ЦК України, має право на свій розсуд пред`явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі, чи частково, але поручитель, що виконав зобов`язання, не має права пред`явити вимогу до іншого поручителя щодо розподілу відповідальності перед кредитором (аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду України від 11.11.2015 року  у  справі  №6-511цс15 та від 11.11.2014  року у  справі  №919/699/13).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.03.2018 року  №415/2542/15-ц вказала на те, що   захист прав кредитора у справі за його позовом до боржника і кількох поручителів у межах одного виду судочинства є більш прогнозованим і відповідає принципу правової визначеності, оскільки не допускає роз`єднання вимог кредитора до сторін солідарного зобов`язання залежно від суб`єктного складу останнього.
Позивач скористався наданим законом правом і пред`явив вимоги до боржника й кожного з поручителів разом. 
За таких обставин заборгованість за простроченим кредитом в розмірі 3 510 000 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками за червень 2023 року в сумі 21 007 грн. 35 коп., заборгованість за відсотками за попередні періоди в розмірі 259 152 грн. 21 коп. та заборгованість за простроченими відсотками в сумі 324 190 грн. 71 коп. має бути стягнута солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Східгазтрейд" та ОСОБА_1 , солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Східгазтрейд" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Східтрансгаз", солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Східгазтрейд" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега Вертикаль", солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Східгазтрейд" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Східрезерв", а також солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Східгазтрейд" та ОСОБА_2 .
Щодо  зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ "Банк Восток" про визнання недійсним договору поруки №ХК2019-0076/П.1 від 18.07.2019 року, зі змінами і доповненнями внесеними згідно договору про внесення змін №1 від 02.10.2020 року, договору про внесення змін №2 від 15.06.2021 року, укладеним між ПАТ "Банк Восток" та ОСОБА_1 , слід зазначити на таке.
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.
Згідно зі ст. 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені ст. 215 цього ж Кодексу.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлено законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч. 2 ст. 215 ЦК України). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, установлених законом, такий правочин може бути визнано судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).
Нікчемний правочин є недійсним у силу прямої вказівки закону за фактом наявності певної умови (обставини). Натомість оспорюваний правочин ЦК України імперативно не визнає недійсним, допускаючи можливість визнання його таким у судовому порядку на вимогу однієї зі сторін або іншої заінтересованої особи, якщо в результаті судового розгляду буде доведено наявність визначених законодавством підстав недійсності правочину в порядку, передбаченому процесуальним законом.
При цьому оспорюваний правочин є вчиненим, породжує юридично значущі наслідки, обумовлені ним, й у силу презумпції правомірності правочину за ст. 204 ЦК України вважається правомірним, якщо не буде визнаний судом недійсним.
Таким чином, при вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи ст.ст. 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України, ст. 4 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити. Близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц.
Правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову (постанова  Верховного Суду від 29.08.2023 року у справі №910/5958/20). 
Особа, яка звертається до суду з позовом вказує у позові власне суб`єктивне уявлення про її порушене право та/або охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.
Суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.
Оцінка предмета заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (такий правовий висновок викладено  Верховним Судом  у постановах від 19.09.2019 року  у справі №924/831/17, від 28.11.2019 року  у справі №910/8357/18, від 22.09.2022 року  у справі №924/1146/21, від 06.10.2022 року  у справі №922/2013/21, від 17.11.2022 року  у справі №904/7841/21).
Так, у  даній справі ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом до ПАТ "Банк Восток" про визнання недійсним договору поруки №ХК2019-0076/П.1 від 18.07.2019 року, зі змінами і доповненнями внесеними згідно договору про внесення змін №1 від 02.10.2020 року, договору про внесення змін №2 від 15.06.2021 року, укладеним між ПАТ "Банк Восток" та ОСОБА_1 .
В обґрунтування наявності порушеного цивільного права (інтересу) позивач за зустрічним позовом зазначив про те, що, договір поруки та додаткові угоди до нього з боку ОСОБА_1 не підписувалися, у зв`язку з чим спірний правочин, на його думку, підлягає визнанню недійсним.
За клопотанням ОСОБА_1 у даній справі,  ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2024 року призначено  у справі №913/154/23 судову почеркознавчу експертизу,   проведення якої доручено  експертам                    Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства  юстиції України (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8-А)  у строки,      визначені п.1.13 Інструкції, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5  "Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень"; поставлено  на вирішення експертизи         наступне        питання:  "Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у договорі поруки №ХК2019-0076/П.1 від 18.07.2019 року саме ОСОБА_1 чи іншою особою?".
З висновку   судового експерта  Абросимової В.Г. Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства  юстиції України №1582 за результатами  проведення судової почеркознавчої експертизи за господарською справою №913/154/23 від 17.07.2024 року, слідує,  що підписи від імені ОСОБА_1  в договорі поруки № ХК2019-0076/П.1 від 18.07.2019 року на стор. 1, в графі Поручитель, на стор. 2 в графі Поручитель, на стор. 3 в графі Поручитель, в рядку - підпис, в графі Поручитель - виконані ОСОБА_1 ; короткий рукописний запис ОСОБА_1 в договорі поруки № ХК2019-0076/П.1 від 18.07.2019 року на стор. 3, в графі Поручитель, в рядку П.І.Б. виконано ОСОБА_1 .
Відповідно до    ч.1, ч. 3    ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно зі  ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У відповідності до  ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням    Закону, судом не приймаються.
Статтею 78 ГПК України  визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до  ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За змістом    ст. 98 ГПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими    статтею 86 ГПК України. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні (ст. 104 ГПК України).
Висновок судового експерта  Абросимової В.Г. Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства  юстиції України №1582  відповідає вимогам  ст. 98 ГПК України.
А отже, оцінюючи висновок     судового експерта  Абросимової В.Г. Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса" Міністерства  юстиції України №1582 за результатами  проведення судової почеркознавчої експертизи за господарською справою №913/154/23 від 17.07.2024 року,  слід    вважати його належним та допустимим доказом в розумінні ст.  ст. 77-79 ГПК України  у справі, з огляду на те, що на підставі такого доказу можна встановити обставини, які входять до предмету    доказування у даній справі. 
Цивільний кодекс  України визначає правочин як дію особи, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, шляхом укладення правочинів суб`єкти цивільних відносин реалізують свої правомочності, суб`єктивні цивільні права за допомогою передачі цих прав іншим учасникам.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересу є визнання правочину недійсним (п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ст. ст.  16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду (постанови   Верховного Суду від 19.02.2021 року  у справі №904/2979/20,   від 28.11.2019 року  у справі №910/8357/18,   від 25.12.2013 року  у справі №6-78цс13, від 11.05.2016 року у справі №6-806цс16).
Так, окрім іншого,  у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27.01.2020 року у справі № 761/26815/17 зазначено на те, що  недійсність правочину, договору, акта органу юридичної особи чи документу, як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акта органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.
Таким чином, у господарському провадженні особами здійснюється реалізація права на захист їх цивільних прав за допомогою способів захисту.
А отже,  при розгляді позову про визнання недійсним оспорюваного правочину судом повинно вирішуватися питання про спростування презумпції правомірності правочину та має бути встановлено не лише наявність підстав, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним, але й чи було порушене цивільне право або інтерес особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право (інтерес) порушене та в чому полягає порушення.
Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.
При цьому,  відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (постанови Верховного Суду від 04.12.2019 року  у справі № 910/15262/18, від 03.03.2020 року у справі № 910/6091/19).
Так, у  даній справі позивачем за зустрічним позовом не   доведено обставин щодо наявності у нього іншого порушеного права, аніж виникнення обов`язку за договором поруки №ХК2019-0076/П.1 від 18.07.2019 року  зі сплати заборгованості за простроченим кредитом та відсотками згідно з Кредитним договором №ХК2019-0076 від 18.07.2019 року  солідарно з ТОВ "Східгазтрейд".
Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 08.07.2021 року у справі №910/15618/19,  де окрім іншого також вказано на таке:    "Колегія суддів звертає увагу на те, що із внесенням 17.10.2019 змін до      ГПК України     його статтю 79 викладено у новій редакції, чим фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів". Зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Іншими словами, тлумачення змісту      статті 79 ГПК України     свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були. Одночасно      статтею 86 ГПК України     передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених      статтею 86 ГПК України     щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому. Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Близький за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.
Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" зазначив, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри"."
А отже, беручи до уваги, що відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною та достатньою підставою для відмови у позові,   у задоволенні зустрічного позову слід відмовити. 
Аргументи апелянта на те, що підписання з боку ОСОБА_1 будь-яких інших угод та підписання його дружиною згоди на укладення договору,  не спростовують факту не підписання з боку ОСОБА_1 договору поруки, який оскаржується саме з підстав того, що договір не укладений, не приймаються, з огляду на таке.
Матеріалами справи в сукупності підтверджується факт укладення ОСОБА_1 та Банком договору поруки №ХК2019-0076/П.1 від 18.07.2019  року зі змінами і доповненнями.
Так, про те, що ОСОБА_1 особисто підписав договір поруки і договори про внесення змін до нього свідчать згода-повідомлення ОСОБА_1 на обробку та передачу персональних даних клієнтів Банку датована датою укладення договору поруки, письмові згоди його дружини ОСОБА_3 на укладення договору поруки та договорів про внесення змін до нього.
Крім того, ОСОБА_1 особисто підписав договір про внесення змін №3 від 05.10.2020 року  до Кредитного договору, в п. 3.1.3 якого йдеться про те, що з ним вже на той момент укладено договір поруки в забезпечення виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором.  
За твердженням Банку ОСОБА_1 є співвласником юридичних осіб поручителів, тому рішення щодо отримання кредиту та укладення договорів поруки приймались за участі останнього. При цьому, саме ОСОБА_1 надав основну частину забезпечення за Кредитним договором уклавши з Банком крім спірного договору поруки також Іпотечні договори.
Також, в підтвердження факту того, що ОСОБА_1 уклав договір поруки та знав про його існування свідчить погашення ним частини простроченої комісії за цим договором, як зазначено в платіжному дорученні №1 від 18.07.2019 року, яке міститься в матеріалах справи.
А тому,  аргументи апелянта на те, що  договір поруки та додаткові угоди до нього ОСОБА_1 не підписував, а вказаний договір підлягає визнанню недійсним, не приймаються.
Таким чином,  позовні вимоги     ОСОБА_1 до ПАТ "Банк Восток" про визнання недійсним договору поруки №ХК2019-0076/П.1 від 18.07.2019 року, зі змінами і доповненнями внесеними згідно договору про внесення змін №1 від 02.10.2020 року, договору про внесення змін №2 від 15.06.2021 року обгрунтовано відхилені господарським судом першої інстанції. 
Так само, не приймаються аргументи апелянта на те, що господарський суд першої інстанції розглянув справу без участі відповідача-2  (позивача за зустрічним позовом), який не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи;  ухвала суду про призначення справи до розгляду на адресу відповідача-2 (позивача за зустрічним позовом)   не надходила, з  рахуванням знаходження відповідача-2 (позивача за зустрічним позовом)  як внутрішньо переміщеної  особи  у іншій області, він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, з огляду на те, що матеріалами справи підтверджується факт належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи господарським судом першої інстанції.
         Так, з матеріалів справи слідує, що  відповідач-2 та представник  відповідача-2  - адвокат Кривошеєнко О.Ю.  були завчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання з розгляду справи по суті;  зокрема,  представник відповідача-2  - не лише шляхом направлення їй ухвали суду, але і безпосередньо в судовому засіданні 04.10.2023 року.
       Отже, висновки   місцевого  господарського суду   відповідають  принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1                статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржників                     та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини                     від 18.07.2006 року). 
Зокрема, Європейський суд з прав людини                     у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 ст.            6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. 
Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.               6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 
Апелянту   було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції.
Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)
Апелянту       була надана можливість спростувати достовірність доказів і заперечити проти їх використання.
Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).
Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені господарським судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права. 
          Керуючись ст.   269,  ч.1 ст. 275, ст. 282  Господарського процесуального кодексу України, суд 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу    ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення           господарського суду Луганської       області від 01.11.2023  року   у справі №913/154/23  залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття   і може бути оскаржена  у касаційному порядку  до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів  з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
          Повний текст постанови складено 15.10.2024 року.

Головуюча    суддя                                                                    О.І. Терещенко

Суддя                                                                                           П.В. Тихий  

Суддя                                                                                           О.В. Плахов