П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/11298/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Романченко Євген Юрійович 
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
16 грудня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Залімського І. Г.  Сушка О.О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України в якому просив: 

1.1. Визнати протиправною відмову Міністерства юстиції України щодо відмови в призначені одноразової грошової допомоги;

1.2. Зобов`язати Міністерство юстиції України прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року №565ХІІ та передбачену Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 у розмірі 454 000,00 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

2. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

3. Апелянт, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. 

4. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що його право на отримання одноразової грошової допомоги згідно положень Закону №580-VIII та Порядку №850 встановлено в межах розгляду справи №240/10953/21 та відповідно доведення в даному випадку не потребує.

5. Крім того, позивач зазначає суд першої інстанції безпідставно послався на правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 24.05.2023 №340/4643/20 оскільки вже у постанові Верховний Суд від 25 квітня 2024 року у справі №640/15350/21 надав роз`яснення в частині застосування пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції».

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач є пенсіонером внутрішніх справ України. З 31.05.2000 ОСОБА_1 звільнений з посади начальника Вінницької тюрми №1 у відставку за п. «Б» ст.65 (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України.

7. 11.09.2000 Житомирською міською медико-соціальною експертною комісією №2 ОСОБА_1 було встановлено третю групу інвалідності захворювання пов`язане з проходженням служби органах внутрішніх справ. Що підтверджується рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29.12.2021 у справі №240/10953/21 і на підставі ст. 78 КАС України додаткового доказування не потребує.

8. За результатами повторного огляду позивача згідно довідки Житомирської обласної медико-соціальної експертної комісії №2 від 29.01.2021 ОСОБА_1 встановлено довічно другу групу інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

9. У зв`язку з встановленням другої групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, ОСОБА_1 29 квітня 2021 року звернувся з заявою до відповідача з необхідними документами для призначення та виплати одноразової грошової допомоги.

10. Листом Центрально-західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України №4.2/740-21/І-600 від 24.05.2021 повідомило позивача, що заяву щодо виплати одноразової грошової допомоги розглянуто, однак матеріали не відповідають вимогам п.4 Порядку №850, а саме: з дати попереднього огляду МСЕК до повторного огляду пройшло більше 2 років, що перевищує передбачений Порядком дворічний термін, а тому підстави для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, при встановленні 2-ої групи інвалідності відсутні.

11. Не погодившись з такою відповіддю, позивачем оскаржено її до суду.

12. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.12.2021 в адміністративній справі №240/10953/21 визнано протиправною бездіяльність Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції щодо не підготовки та не направленні до Міністерства юстиції України висновку щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у відповідності до та Умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 у зв`язку із встановленням 2-ї групи інвалідності та Центрально-Західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції підготувати та направити до Міністерства юстиції України висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2-ї групи інвалідності

13. На виконання вказаного рішення суду Центрально-Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції подано висновок про призначення одноразової грошової допомоги в сумі розміром 4540000 грн. Однак висновок не був затверджений Міністерством юстиції України. Зокрема, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 у справі №240/19785/23, яке постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2024 залишено без змін, визнано протиправним та скасовано наказ №1195/7 від 24.05.2023 Міністерства юстиції України про визнання матеріалів для призначення одноразової грошової допомоги такими, що не відповідають Порядку, та повернення їх до Центрально-західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та зобов`язано Міністерство юстиції України прийняти рішення відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №850 від 21 жовтня 2015 року.

14. На виконання вказаного рішення Міністерством юстиції України винесено наказ від 20.05.2024 №1498/5, яким скасовано наказ Міністерства юстиції України від 24 травня 2023 року №1195/7 "Про виконання рішення суду", відмовлено ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої Порядком та умовами призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.

15. Окрім того листом від 21.05.2024 №76277/1-14688/16.3.2 Міністерство юстиції України повідомило позивача, про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, оскільки від дати первинного огляду МСЕК (11.09.2000) до дати повторного огляду (29.01.2021) пройшло понад два роки.

16. Позивач, вважаючи що вказана відмова відповідача є порушенням його прав, звернувся з позовом до суду.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН 

17. Правова позиція апелянта зазначена в пунктах 3-5 цієї постанови.

18. Відповідач заперечує проти задоволення апеляційної карги. Зазначає, що пунктом 4 Порядку №850 передбачено, якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступенем втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням МСЕК вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Враховуючи, що з моменту первинного огляду МСЕК позивача пройшло більше 2 років, відповідач не вбачає законних підстав для виплати одноразової грошової допомоги.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

19. Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

20. На момент фактичного звільнення позивача з органів внутрішніх справ, виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції та компенсація заподіяння шкоди його майну була врегульована статтею 23 Закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 № 565-XII.

21. Частиною 6 статті 23 Закону України "Про міліцію" від   20   грудня   1990   року № 565-XII (далі - Закон № 565-XII) передбачалось, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

22. 07 листопада 2015 року набув чинності Закон України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

23. Пунктом 5 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 580-VIII Закон України "Про міліцію" визнано таким, що втратив чинність.

24. Водночас, згідно з абзацом 3 пункту 15 Закону № 580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

25. На реалізацію вимог статті 23 Закону №565-XII Кабінет Міністрів України ухвалив постанову від 21 жовтня 2015 №850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" (Порядок №850). Цей порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

26. Відповідно до пункту 4 Порядку № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

27. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

28. За змістом пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VIII.

29. До набрання чинності Законом № 580-VIII, тобто до 07 листопада 2015 року, право та порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано статтею 23 Закону № 565-ХІІ та Порядком № 850, відповідно.

30. Згідно з пунктом 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

31. Підпунктом 2 пункту 3 Порядку № 850 також визначено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.

32. Відповідно до пункту 4 Порядку № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

33. Колегія суддів зазначає, що за своєю суттю одноразова грошова допомога є одноразовою виплатою, гарантованою державою у зв`язку із, зокрема, встановленням інвалідності працівникові міліції, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в ОВС.

34. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що процедура перегляду розміру вже призначеної та виплаченої одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною обставин, наданням нових документів, передбачає виплату лише різниці між виплаченою та нарахованою сумою у зв`язку із встановленням згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи чи іншої причини інвалідності або більшого відсотку втрати працездатності під час повторного огляду. Визначення у такій процедурі строків є важливим для правового регулювання таких відносин, оскільки за загальним правилом суб`єктивні права та юридичні обов`язки їхніх учасників виникають, розвиваються та припиняються у певний час. Строки забезпечують чіткість і визначеність у правах та обов`язках суб`єктів.

35. Положеннями статті 23 Закону № 565-XII не передбачено права працівника органів внутрішніх справ на виплату одноразової грошової допомоги у більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми у зв`язку із підвищенням групи чи визначенням іншої причини інвалідності або збільшенням відсотку втрати працездатності під час повторного огляду МСЕК.

36. Тобто, норми Порядку №850 доповнюють норми статті 23 Закону № 565-XII додатковою гарантією для працівників органів внутрішніх справ, проте при цьому встановлюють певні обмеження, за дотримання яких зазначена додаткова гарантія досягається.

37. Законом №565-XII визначені строки отримання одноразової грошової допомоги вперше, а спірний пункт Порядку №850 регулює відносини щодо доплати до вже отриманої одноразової грошової допомоги, тобто регулює суттєво інші правовідносини.

38. Аналогічний підхід застосований Верховним Судом, зокрема у постановах від 10 грудня 2020 року у справі №696/575/17, від 14 квітня 2021 року у справі №2340/3024/18, 15 лютого 2022 року у справі №300/2476/19, від 07 липня 2022 року у справі №640/23897/20, від 04 квітня 2022 року у справі №120/3220/19-а,  від 24 травня 2023 року у справі №340/4643/20  та від 15.01.2024 у справі №240/4317/23. 

39. Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд розглядав справу щодо застосування положень статті 23 Закону № 565-XII та пункту 4 Порядку   №   850. Зокрема, у постанові від 22 жовтня 2020 року у   справі   №   711/1837/18   Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду дійшов таких висновків:

(1) із втратою чинності з 07 листопада 2015 року Законом № 565-XII право на отримання одноразової грошові допомоги за працівниками міліції збереглося відповідно до пункту 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VII і здійснюється в порядку та на умовах, визначених Порядком № 850;

(2) Закон № 565-XII, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VII, так само як і Закон №580-VII не містять положень щодо можливості отримання відповідною категорією осіб одноразової грошової допомоги у більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми;

(3) положення щодо отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку із встановленням працівникові міліції під час повторного огляду вищої групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності (виплату різниці у розмірах одноразової грошової допомоги) визначається за законодавством, що діє на день повторного огляду та міститься виключно у пункті 4 Порядку № 850;

(4) передбачені пунктом 4 Порядку № 850 обмеження права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі дворічним строком після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності застосовуються починаючи з 31 жовтня 2015 року - з дня набрання чинності вказаним Порядком;

(5) зазначений дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, чи зміни причини інвалідності незалежно від дати, коли їх встановлено вперше до 31 жовтня 2015 року чи після.

40. Колегія суддів вважає застосовними наведені вище правові висновки Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду до спірних відносин, які виникли у справі, яка переглядається.

41. Як встановлено з матеріалів справи первинно позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності 11.09.2000 року, а повторний огляд, за наслідками якого позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, відбувся 29.01.2021, тобто минуло понад два роки.

42. За таких обставин, відмова Міністерства юстиції України у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку із встановлення ІІ групи інвалідності є правомірною.

43. Щодо посилання позивача на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року  у справі №240/10953/21 судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне. Зі змісту вказаного рішення вбачається, що позовні вимоги були задоволені, оскільки прийняття рішення про виплату чи відмову у виплаті одноразової грошової допомоги є виключною компетенцією Міністерства внутрішніх справ, а не Ліквідаційної комісії УМВС України. Фактично суд в даному рішенні встановив, що Центрально-західне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, приймаючи самостійно рішення щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, без складення висновку щодо призначення одноразової грошової допомоги та направлення його до Міністерства юстиції України, діяла не у межах і не у спосіб, визначений Порядком № 850.

44.  Разом з цим, вказаним рішенням не підтверджується факт наявності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому вищої групи інвалідності навіть за існуючим порядком.

45. Щодо посилання апелянта на правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2024 року у справі №640/15350/21, колегія суддів зазначає, що предметом спору в даній справі є саме відповідність норм пункту 4 Порядку №850 нормам Закону №565-XII, а не питання наявності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги. Крім того, зазначена в цій постанові позиція Верховного суду, не суперечить доводам суду першої інстанції. 

46. Також, слід зазначити, що Верховний Суд у постановах від 24.05.2023 у справі  №340/4643/20 та від 15.01.2024 у справі № 240/4317/23 викладав правовий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах та суд першої інстанції сформулював позицію в оскаржуваному судовому рішенні, яка узгоджується із зазначеними висновками Верховного Суду.

47. Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відмова у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності є правомірною. Відтак позовні вимоги є необґрунтованими.

48. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

49. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

50. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

51. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

52. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

53. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

54. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Залімський І. Г.    Сушко О.О.