ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2024 року 
м. Київ
справа №808/2990/15
адміністративне провадження № К/9901/38046/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів - Юрченко В.П., Хохуляк В.В.,  
розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СП МДМ" 
на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року (Судді: Щербак А.А., Дурасова Ю.В., Баранник Н.П.)
у справі 808/2990/15
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СП МДМ»
до Запорізької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (правонаступник Головне управління ДПС у Запорізькій області)
про скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В :

03 червня 2015 року ТОВ «СП МДМ» (далі - ТОВ «СП МДМ») звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Запорізької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 06.02.2015 року №0000102213/1614, яким визначено до сплати податкове зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 89 150 гривень (а.с. 3-5).
Обґрунтовуючи позовні вимоги скаржник посилався на те, що спірне податкове повідомлення-рішення було оскаржено позивачем в адміністративному порядку спочатку до ГУ ДФС у Запорізькій області, а потім до ДФС України, проте в обох випадках скарги залишалися без розгляду на підставі п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України. Контролюючі органи обґрунтували свої рішення тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення вже було оскаржено в судовому порядку, а тому воно більше не підлягає оскарженню в адміністративному порядку. Але за доводами позовної заяви, податкове повідомлення-рішення №0000102213/1614 від 06.02.2015 не оскаржувалося ТОВ «СП МДМ» в судовому порядку, в судовому порядку (в межах справи № 0870/11922/12) оскаржувалося інше податкове повідомлення-рішення - від 12.07.2012 №0000442214/5495, яке було скасовано в частині донарахування податкового зобов`язання з ПДВ в розмірі 3840 грн та застосування штрафних санкцій у розмірі 960 грн. Додатково посилався на  порушення строку прийняття податкового повідомлення-рішення, передбаченого п. 102.1 статті 102 ПК України (1095 днів), який обрахований позивачем з дня подання декларації з податку на додану вартість (за період липень-грудень 2009 року) (т. 1 а.с. 3-5).
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.09.2015 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у пов`язаній справі №0870/11922/12 (провадження №Н/808/8/15) про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2013 у справі №0870/11922/12. Мотивуючи підстави для зупинення провадження у справі, та як наслідок, пов`язаність цих справ, суд посилався на те, що повідомлення-рішення №0000102213/1614 від 06.02.2015, що оскаржується в даній справі, прийнято контролюючим органом у зв`язку з частковим скасуванням податкових повідомлень-рішень №0000442214/5495 від 12.07.2012 та №0000662214/8138 від 24.09.2012, які були предметом судового оскарження у справі №0870/11922/12 (т.1 а.с. 65). 
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 26.08.2016 року поновлено провадження у справі, оскільки ухвала Запорізького окружного адміністративного суду від 16.09.2015 про залишення без задоволення заяви ТОВ «СП МДМ» про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі №0870/11922/12 набрала законної сили 26.01.2016 (внаслідок залишення її без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.01.2016 року) (т. 1 а.с. 77, 69-71).
14.09.2016 позивач надав суду уточнену позовну заяву, в обґрунтування якої посилався на те, що в період зупинення провадження у справі, в судовому порядку розглянуто та прийнято остаточне рішення по іншій пов`язаній справі № 0870/9812/2012, в межах якої визнано протиправним наказ ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя №507 від 18.06.2012 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» та дії ДПІ з проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «СП МДМ» з питань документального підтвердження господарських відносин з платником податків ТОВ «ДІННАРІС», їх реальності та повноти відображення в обліку за період липень - грудень 2009 року, за наслідками якої було складено акт №144/22-1421/20490986 від 27.06.2012. Тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 06.02.2015 року №0000102213/1614, прийняте за результатами цієї перевірки підлягає скасуванню (а.с. 109-111).
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2016 року адміністративний позов задоволено (а.с. 127-130).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року скасовано постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2016 року. Закрито провадження у справі № 808/2990/15 на підставі п.4 ч. 1 ст. 157 КАС України (а.с. 154-155).

Не погодившись з ухвалою суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в доводах якої посилався на необґрунтованість висновку суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, з посиланням на те, що підстави позову у даній справі є відмінними, від підстав позову у справі № 0870/11922/12, оскільки побудовані на обставинах, встановлених судовим рішенням, яке набрало законної сили в межах справи №0870/9818/12 (щодо протиправності дій контролюючого органу щодо проведення перевірки та наказу про її проведення), що фактично нівелює наслідки перевірки і свідчить про наявність підстав для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №0000102213/1614 від 06.02.2015. Тоді, як підстави для оскарження податкового повідомлення-рішення  №0000442214/5495 від 12.07.2012 в межах справи № 0870/11922/12 базувались на безпідставності висновків акта перевірки №144/22-1421/20490986 від 27.06.2012. Додаткового скаржник зауважує, що в межах даної справи не оскаржує суть порушень, зафіксованих актом перевірки №144/22-1421/20490986 від 27.06.2012, які були предметом оскарження у справі № 0870/11922/12, а та обставина, що підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення №0000442214/5495 від 12.07.2012 та від 06.02.2015 року №0000102213/1614 слугував акт перевірки №144/22-1421/20490986 від 27.06.2012, на думку скаржника не призводить до висновку про ідентичність спору під час їх оскарження в суді. 
Враховуючи викладене, просив суд скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції (а.с. 160-161).
В надісланих на адресу Вищого адміністративного суду запереченнях на касаційну скаргу, відповідач просив суд відмовити в задоволенні касаційної скарги та залишити ухвалу суду апеляційної інстанції без змін (а.с. 171).
У зв`язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підпункту 4 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України справу передано на розгляд до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. 
Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи в межах доводів та вимог касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, на підставі акту перевірки №144/22-1421/20490986 від 27.06.2012 відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.07.2012 №0000442214/5495 про збільшення податкового зобов`язання з ПДВ на загальну суму 93  950 грн, з яких: за основним платежем на 75160 гривень та на 18790 гривень за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с. 58).
За результатами адміністративного оскарження, рішенням ДПС у Запорізькій області №4543/10/10-420 від 19.09.2012 податкове повідомлення-рішення №0000442214/5495 від 12.07.2012 залишено без змін, крім того, позивачу було збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на 100 гривень, в т.ч. за основним платежем - на 80 гривень, штрафними санкціями - на 20 гривень, й позивачу направлено окреме податкове повідомлення-рішення №0000662214/8138 від 24.09.2012.
Разом з тим, за результатами судового оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2013 у справі №0870/11922/12, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014, адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення №0000442214/5495 від 12.07.2012 в частині донарахування податкового зобов`язання з ПДВ в сумі 3840 гривень та застосування штрафних санкцій в розмірі 960 гривень, та податкове повідомлення-рішення №0000662214/8138 від 24.09.2012 - повністю. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 15-17,59-62).
До того ж, як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, який є загальнодоступним для ознайомлення, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.11.2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "СП МДМ" на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2013 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014 у справі №0870/11922/12, а ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.12.2014 року відмовлено ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у відкритті касаційного провадження на вказані судові рішення у справі №0870/11922/12.
06.02.2015 року на виконання п. 3.4 р. ІІІ Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, на підставі акту перевірки №144/22-1421/20490986 від 27.06.2012 та ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014 у справі №0870/11922/12, ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя на зменшену суму грошового зобов`язання прийнято податкове повідомлення-рішення №0000102213/1614, яким визначено позивачу до сплати суму ПДВ в загальному розмірі 89  150 грн, з яких за основним платежем в розмірі 71320 грн та 17 830 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с. 7), яке є предметом судового оскарження в даній справі.
Крім цього, як встановлено судом першої інстанції, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 01.11.2012 у справі №0870/9818/12 задоволено адміністративний позов ТОВ «СП МДМ» до ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя про визнання наказу та дій протиправними. Визнано протиправним наказ ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя №507 від 18.06.2012 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» та дії ДПІ з проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «СП МДМ» з питань документального підтвердження господарських відносин з платником податків ТОВ «ДІННАРІС», їх реальності та повноти відображення в обліку за період липень - грудень 2009 року, за наслідками якої було складено акт №144/22-1421/20490986 від 27.06.2012 (а.с.84-89).
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2014 у справі №0870/9818/12 скасовано постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01.11.2012 у справі №0870/9818/12 в частині визнання протиправними дій ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя з проведення позапланової виїзної документальної перевірки ТОВ «СП МДМ» з питань документального підтвердження господарських відносин з платником податків ТОВ «ДІННАРІС», їх реальності та повноти відображення в обліку за період липень-грудень 2009 року, за наслідками якої складено акт №144/22-1421/20490986 від 27.06.2012, відмовлено в позові в цій частині. Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01.11.2012 у справі №0870/9818/12 в частині визнання протиправним наказу ДПІ №507 від 18.06.2012 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки» залишено без змін (а.с.90-94).
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.10.2015 скасовано постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2014 у справі №0870/9818/12 в частині відмови в позові та залишено в силі в цій частині постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 01.11.2012. В решті постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2014 та Запорізького окружного адміністративного суду від 01.11.2012 залишено без змін (а.с. 95-97) .
Задовольняючи адміністративний позов у даній справі (№ 808/2990/15), суд першої інстанції, з огляду на обставини, встановлені судовим рішенням в межах справи №0870/9818/12, посилаючись на те, що визнання протиправними дій по проведенню перевірки, а також наказу про її проведення нівелює наслідки такої перевірки, дійшов висновку про протиправність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, у зв`язку з чим скасував податкове повідомлення-рішення від 06.02.2015 року №0000102213/1614 (а.с. 127-130).
Суд апеляційної інстанції, не погодившись з такими висновками суду першої інстанції та скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалив рішення про закриття провадження у справі, керуючись тим,  що в даному випадку наявний спір між тими ж сторонами з того самого спору, який вирішено в межах справі № 0870/11922/12 постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2013 року у справі №0870/11922/12, яка набрала законної сили (21.10.2014 року), що за висновком суду апеляційної інстанції є підставою для закриття провадження у справі на підставі п.4 ч. 1 ст. 157 КАС України (а.с. 154-155).
Колегія суддів касаційної інстанції, погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до пункту 56.18 статті 58 Податкового кодексу України (далі - ПК України) з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Відповідно до підпункту 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Згідно з пунктом 60.4 статті 60 ПК України, у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.
Відповідно до п. 3.4 р. ІІІ Порядку направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №1236 від 28.11.2012 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.12.2012 за № 2135/22447 (чинного на час прийняття оскаржуваного повідомлення-рішення), якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість зменшується, то до платника податків направляється податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, якому присвоюється номер та яке вноситься до відповідного реєстру податкових повідомлень-рішень у порядку, передбаченому пунктом 3.3 цього розділу.
Колегія суддів звертає увагу, що аналізуючи вимоги, зокрема, пункту 56.18 статті 58, підпункту 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України, Верховний Суд в постановах від 12 серпня 2021 року у справі №804/3114/16 (адміністративне провадження № К/9901/37860/18), від 07 грудня 2020 року у справі № 826/15527/17 (К/9901/7260/20) дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення, направлене платнику податків за результатами узгодження сум грошових зобов`язань в судовому порядку, не може бути оскаржене до суду щодо суми грошових зобов`язань, яка є узгодженою з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, норми Податкового кодексу України хоча і передбачають направлення нового податкового повідомлення-рішення у випадку зменшення в судовому порядку суми грошового зобов`язання, однак, воно має інше юридичне значення та наслідки. Зокрема, на таке рішення не розповсюджується процедура узгодження грошового зобов`язання та/або виникнення права на його повторне оскарження. Аналогічна правова позиція викладена також послідовно викладена і в постановах Верховного Суду від 19 жовтня 2023 року у справі № 640/7077/20 (адміністративне провадження № К/990/25897/22), від 08 лютого 2024 року у справі № 200/3119/21-а (К/990/42907/23), але не виключно.

Про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 06.02.2015 року №0000102213/1614 прийняте за результатами узгодження сум податкових зобов`язань, визначених Товариству згідно з податковим повідомленням-рішенням від 12.07.2012 №0000442214/5495, в судовому порядку, зазначено в цьому податковому повідомленні-рішенні з прямою вказівкою на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014 року по справі № 0870/11922/12.

Факт того, що податкове повідомлення-рішення від 06.02.2015 року №0000102213/1614 направлене Товариству на суму податкових зобов`язань, щодо яких Товариству було відмовлено в задоволенні позову (справа № 0870/11922/12), позивачем не заперечувався.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15.12.2017) суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду з того самого спору і між тими самими сторонами.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для закриття провадження у цій справі відповідно до пункту 4 частини першої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15.12.2017), оскільки постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2013 (залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014 року по справі № 0870/11922/12), яка набрала законної сили 21.10.2014 року, вирішено спір між тими самими сторонами щодо податкового обов`язку Товариства сплатити податок на додану вартість згідно податкового повідомлення-рішення від 12.07.2012 №0000442214/5495 (прийнятого на підставі акту перевірки №144/22-1421/20490986 від 27.06.2012) в частині, не скасованій судовим рішенням. 

Тоді, як прийняття податкового повідомлення-рішення, яке є предметом оскарження в даній справі на виконання судового рішення у справі № 0870/11922/12, яке набрало законної сили, фактично є врегульованою податковим законодавством процедурою його прийняття на зменшену суму грошового зобов`язання.
Посилання скаржника в доводах касаційної скарги на те, що підстави позову у даній справі є відмінними, від підстав позову у справі № 0870/11922/12, оскільки побудовані на обставинах, встановлених судовим рішенням, яке набрало законної сили в межах справи №0870/9818/12 (щодо протиправності дій контролюючого органу щодо проведення перевірки та наказу про її проведення і є послідовною підставою для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в даній справі), колегією суддів відхиляються, оскільки такі обставини могли бути підставою для перегляду справи № 0870/11922/12 за заявою позивача за нововиявленими обставинами з наведених скаржником підстав. 
До того ж, колегія суддів звертає увагу, що як вбачається з матеріалів даної справи, позивач 09.04.2015 року звертався до Запорізького окружного адміністративного суду із заявою про перегляд постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2013 у справі №0870/11922/12 за нововиявленими обставинами, але з інших підстав, не пов`язаних із обставинами, встановленими судовим рішенням у справі №0870/9818/12. Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.09.2015 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду  від 26 січня 2016 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СП МДМ» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 30.01.2013 у справі №0870/11922/12 залишено без задоволення (т. 1 а.с. 69-71, 75-76).
Таким чином, висновки суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права до встановлених у справі обставин, та не суперечать правим позиціям Верховного Суду, викладеним в постановах від 12 серпня 2021 року у справі №804/3114/16 (адміністративне провадження № К/9901/37860/18), від 07 грудня 2020 року у справі № 826/15527/17 (К/9901/7260/20), від 19 жовтня 2023 року у справі № 640/7077/20 (адміністративне провадження № К/990/25897/22), від 08 лютого 2024 року у справі № 200/3119/21-а (К/990/42907/23), але не виключно. Тому у задоволенні касаційної скарги позивача слід відмовити.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Касаційний перегляд справи здійснено в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15.01.2020 № 460-ІХ (відповідно до пункту 2 розділу ІІ цього Закону), та в межах доводів та вимог касаційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 341 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,  -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СП МДМ" залишити без задоволення.  Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 січня 2017 року у справі № 808/2990/15, залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 Головуючий суддя	  	         І.А. Васильєва  	
Судді                                                                                                  В.П. Юрченко
          
                                                                                                           В.В. Хохуляк