ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 жовтня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/31985/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач), суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року (суддя 1-ї інстанції Рянська В.В.) в адміністративній справі №160/31985/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
05.12.2023 ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – відповідач), в якій просила суд: 
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді періоду роботи на посаді слідчого слідчого відділу Єнакіївського МВ УМВС у Донецькій області, старшого слідчого слідчого відділу Єнакіївського міськвідділу УМВС України в Донецькій області, старшого слідчого відділу щодо розкриття тяжких злочинів по лінії карного розшуку слідчого відділу Єнакіївського міськвідділу в Донецькій області тривалістю 13 років 1 місяць 16 днів, що дають право на обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 72 відсотки від розміру суддівської винагороди працюючого судді;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж тривалістю 13 років 1 місяць 16 днів, а саме періоди роботи на посаді: слідчого слідчого відділу Єнакіївського МВВС у Донецькій області з 03.12.1991 до 10.10.1994 (02 роки 10 місяців 07 днів); старшого слідчого слідчого відділу Єнакіївського міськвідділу УМВС України в Донецькій області з 11.10.1994 до 16.07.1998 (03 роки 09 місяців 05 днів); старшого слідчого відділу щодо розкриття тяжких злочинів по лінії карного розшуку слідчого відділу Єнакіївського міськвідділу в Донецькій області з 17.07.1998 до 19.01.2005 (06 років 06 місяців 02 дні);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 з моменту його призначення - 05.10.2023, виходячи зі стажу роботи 31 рік 10 місяців 19 днів, із розрахунку 72% суддівської винагороди, та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Вищої ради правосуддя від 28.09.2023 № 939/0/15-23 позивача звільнено з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку. Загальний стаж на роботи на посаді судді, що дає право на відставку та виплату щомісячного грошового утримання, становить 31 рік 10 місяців 19 днів. 05.10.2023 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення їй щомісячного довічного утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 045550022032 від 13.10.2023 їй призначено довічне грошове утримання з 05.10.2023 у сумі 107202,00 грн, що становить 50% її суддівської винагороди. При розрахунку довічного грошового утримання відповідачем враховано лише стаж роботи на посаді судді – 18 років 8 місяців 6 днів, та не було враховано спеціальний стаж, що дає право на щомісячне грошове утримання судді, а саме роботу на посадах слідчого, старшого слідчого, тривалістю 13 років 1 місяць 16 днів. Внаслідок цього порушено право позивача на щомісячне грошове утримання у розмірі 72% суддівської винагороди. На звернення позивача від 23.10.2023 про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідач відмовив. Позивач вважає протиправною таку бездіяльність відповідача, що стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року позов задоволено.
Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
В апеляційній скарзі зазначає, що спірні періоди роботи позивача на посадах слідчого та старшого слідчого зараховані їй до загального страхового стажу, але не підлягають зарахуванню до суддівського стажу. Наголошує, що Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII, чинний на час розгляду справи, та визначає єдиний підхід щодо визначення стажу роботи судді для всіх питань, де він застосовується, і ст.137 цього Закону визначає порядок обчислення стажу роботи судді. Вважає, що Закон України «Про статус суддів», на який посилається позивач не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки він втратив чинність 01.01.2012.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.
В силу пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Указом Президента України від 25.12.2004 № 1540/2004 призначена на посаду судді Єнакіївського міського суду Донецької області строком на п`ять років та з 27.01.2005 зарахована до штату суду наказом Управління Державної судової адміністрації в Донецькій області від 20.01.2005 № 34-к.
Постановою Верховної Ради України від 13.05.2010 № 2195-VІ ОСОБА_1 обрана суддею вказаного суду безстроково. Постановою Верховної Ради України від 22.09.2011 № 3784-VІ обрана суддею апеляційного суду Донецької області. Постановою Верховної Ради України від 20.06.2013 № 350-VІІ обрана суддею Дніпропетровського апеляційного господарського суду. Указом Президента України від 28.09.2018 № 295/2018 переведена на посаду судді Центрального апеляційного господарського суду.
Рішенням Вищої ради правосуддя від 28.09.2023 № 939/0/15-23 ОСОБА_1 звільнена з посади судді Центрального апеляційного господарського суду у зв`язку із поданням заяви про відставку.
Наказом Центрального апеляційного господарського суду від 03.10.2023 № 184-к ОСОБА_1 відраховано зі штату суду 04.10.2023.
Рішенням Центрального об`єднаного управління ПФУ в м. Дніпрі № 045550022032 від 13.10.2023 ОСОБА_1 призначено щомісячне довічне грошове утримання як судді у відставці з 05.10.2023, обчислене з розрахунку 50% суддівської винагороди - в сумі 107202,00 грн, з урахуванням страхового стажу 33 роки 2 місяці 15 днів та стажу роботи на посаді судді 18 років 8 місяців 6 днів.
Позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 17.10.2023 (№ ВЕБ-04001-Ф-С-23-252463 від 23.10.2023) про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням 72% її суддівської винагороди, яка на час звільнення становила 214404,00 грн.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 21.11.2023 № 57745-46241/Б-01/8-0400/23 на заяву позивача № ВЕБ-04001-Ф-С-23-252463 від 23.10.2023 повідомлено, що за документами пенсійної справи загальний страховий стаж позивача становить 33 роки 2 місяці 15 дні, у тому числі стаж роботи на посаді судді 18 років 08 місяців 23 дні. Розмір щомісячного довічного грошового утримання з 05.10.2023, визначеного на підставі довідки від 04.10.2023 № 05-35/115, яка видана Центральним апеляційним господарським судом, становить 107202,00 грн (214404,00 грн х 50%).
Позивач вважає, що при розрахунку її щомісячного довічного грошового утримання відповідачем протиправно не зараховано до стажу роботи судді, який дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, періоди роботи на посадах слідчого та старшого слідчого тривалістю 13 років 1 місяць 16 днів, внаслідок чого порушено її право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 72% суддівської винагороди.
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги дійшов до висновку про їх обґрунтованість.
Предметом розгляду апеляційної скарги є питання щодо зарахування до стажу роботи, що дає судді право на одержання щомісячного довічного грошового утримання (крім роботи на посаді судді) періодів роботи позивача з 03.12.1991 по 10.10.1994 на посаді слідчого слідчого відділу Єнакіївського МВС в Донецькій області, з 11.10.1994 по 16.07.1998 на посаді старшого слідчого слідчого відділу Єнакіївського міськвідділу УМВС України в Донецькій області, з 17.07.1998 по 19.01.2005 на посаді старшого слідчого відділу щодо розкриття тяжких злочинів по лінії карного розшуку слідчого відділу Єнакіївського міськвідділу в Донецькій області.
Переглядаючи судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить наступного висновку.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.
Верховний суд у постановах від 09.11.2018 у справах №713/1064/17, №686/24597/16-а, №686/1938/17, №766/7021/17, №686/24597/16-а та від 11.12.2018 у справі №522/5168/17 зокрема вказував на те, що конституційний статус судді зумовлює обов`язок держави гарантувати достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці - щомісячне довічне грошове утримання. Статус судді та його елементи, зокрема, матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а виступає засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, на момент призначення позивачу щомісячного довічного грошового утримання діяв Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон №1402).
Відповідно до пункту 25 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402 право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (Відомості Верховної Ради України, 2010р., №№41-45, ст. 529; 2015р., №№18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.
Згідно абзацу четвертого пункту 34 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402 судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
За правилами частини першої статті 120 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI (далі - Закон №2453-VI) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається статтею 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.
Згідно із вимогами статті 135 Закону №2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
Водночас, відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону №2453-VI, в редакції чинній до 28.03.2015, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.
До набрання чинності Законом №2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15.12.1992 №2862-ХІІ «Про статус суддів» (далі - Закон №2862-ХІІ)
Відповідно до частини першої статті 43 Закону №2862-ХІІ кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.
Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , послужного списку, розрахунку стажу судді ОСОБА_1 , який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання від 04.10.2023 № 6, виданого Центральним апеляційним господарським судом, позивач у період із 03.12.1991 до 19.01.2005 обіймала посади: слідчого слідчого відділу Єнакіївського МВ ВС у Донецькій області - з 03.12.1991 до 10.10.1994 (02 роки 10 місяців 07 днів); старшого слідчого слідчого відділу Єнакіївського міськвідділу УМВС України в Донецькій області – з 11.10.1994 до 16.07.1998 (03 роки 09 місяців 05 днів); старшого слідчого відділу щодо розкриття тяжких злочинів по лінії карного розшуку слідчого відділу Єнакіївського міськвідділу в Донецькій області - з 17.07.1998 до 19.01.2005 (06 років 06 місяців 02 дні).
Колегія суддів зауважує, що стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 06 березня 2018 року у справі № 308/6953/17, від 30 січня 2020 року у справі №592/3694/17 та від 28 серпня 2023 року у справі №360/6255/21.
З рішення Вищої ради правосуддя від 28.09.2023 № 939/0/15-23 вбачається, що до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає їй право на відставку, підлягають зарахуванню: робота на посаді судді – 18 років 9 місяців 3 дні; робота на посадах слідчого, старшого слідчого – 13 років 1 місяць 16 днів. Загальний стаж роботи судді Центрального апеляційного господарського суду ОСОБА_1 , що дає їй право на відставку, станом на дату ухвалення Вищою радою правосуддя цього рішення становив 31 рік 10 місяців 19 днів.
За наведених обставин, оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становив більше 10 років, то суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що до загального стажу роботи позивача, який дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання належить враховувати, крім роботи на посаді судді, роботу на посадах слідчого та старшого слідчого Єнакіївського міськвідділу УМВС України в Донецькій області у період з 03.12.1991 по 10.10.1994, з 11.10.1994 по 16.07.1998 та з 17.07.1998 по 19.01.2005.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі №144/247/17, від 28 листопада 2019 року у справі №589/4735/16-а, від 13 лютого 2020 року у справі №592/5433/17, від 24 вересня 2020 року у справі №515/709/17.
Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції, в частині задоволених позовних вимог щодо зобов`язання відповідача зарахувати до спеціального стажу роботи судді, який дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, спірних періодів роботи позивача на посадах слідчого та старшого слідчого, відповідають зазначеним правовим позиціям Верховного Суду, а тому, враховуючи норми ч. 5 ст. 242 КАС України, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення - відсутні.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року в адміністративній справі №160/31985/23 – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак