Дата документу  Справа № 317/3548/24 

запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/690/24	Головуючий у 1-й інстанції Мінгазов Р.В.	
Єдиний унікальний №317/3548/24	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ч.1 ст.130 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       18 жовтня 2024 року                                                м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 і його захисника Мосіна О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Турчак Марини Валеріївни на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 10 липня 2024 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 ),
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, 26.06.2024 року о 13 год 20 хв. на 477 км автошляху Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя у Запорізькому районі Запорізької області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_1 , відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.
ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.
В апеляційній скарзі захисник Турчак М.В. просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, незаконність, необґрунтованість прийнятого судового рішення.
Заслухавши ОСОБА_1 і його захисника Мосіна О.В., які підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується відомостями, які зазначені у
- протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № від 17.02.2024 року, підписаному особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до якого водій ОСОБА_1 з явними ознаками наркотичного відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння; 
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до КНП «ОКЗНПД та СЗХ» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 26.06.2024 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія;
- долученим до матеріалів справи відеозаписом.
Разом із тим, відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Апеляційна скарга захисника Турчак М.В., діючої в інтересах ОСОБА_1 , не мотивована та не містить переконливих аргументів, які би доводили, що дане провадження, було розглянуто необ`єктивно, обставини справи досліджено не у повному обсязі та винесено судове рішення з порушенням норм законодавства.
Захисник обмежилась лише переліченням вимог апеляційної скарги, та не зазначила, в чому конкретно полягали необґрунтованість і невідповідність висновків суду фактичним обставина справи. Також взагалі не вказано, які саме порушення норм матеріального або процесуального права, на переконання апелянта, допущено судом першої інстанції. 
До початку апеляційного розгляду на адресу Запорізького апеляційного суду від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надійшли доповнення до апеляційної скарги, які судом до уваги не приймаються, оскільки в даній справі ОСОБА_1 не є суб`єктом, яким було подано апеляційну скаргу, а отже він і не наділений правом доповнювати її.
Водночас доповнення до апеляційної скарги від захисника ОСОБА_2 , яка навпаки є суб`єктом, яким було подано апеляційну скаргу, із зазначенням обґрунтування доводів про те, в чому полягає незаконність та необґрунтованість прийнятої судом першої інстанції постанови, до апеляційного суду не надходило.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на положення ч.7 ст.294 КУпАП, наведені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_2 доводи не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, для скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.
Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції було допитано свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що 26.06.2024 року ОСОБА_1 керував автомобілем «Audi A4» д.н.з.  НОМЕР_1 незадовго до моменту зупинки працівниками поліції даного транспортного засобу. Свідок конкретизував, що він замінив водія ОСОБА_1 на час керування вказаним транспортним засобом через погіршення самопочуття останнього та безпосередньо на момент зупинки вказаного автомобілю ОСОБА_1 був його пасажиром. При цьому ОСОБА_3 пояснив, що він не має і ніколи не мав посвідчення водія.
Апеляційний суд критично ставиться до таких пояснень зазначеного свідка щодо факту керування ним транспортним засобом, оскільки об`єктивними доказами у справі такі пояснення не підтверджено. Більш того, ОСОБА_3 особисто заявив, що він не має і ніколи не мав посвідчення водія, а відтак керувати транспортним засобом не мав права.
Дослідивши зміст наявного в матеріалах справи відеозапису, апеляційний суд встановив, що під час процедури оформлення протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 на ОСОБА_3 , як водія транспортного засобу, на місці події не вказує, на зазначені свідком події не посилається. 
До того ж на відеозаписові об`єктивно зафіксовано, що після ознайомлення із суттю вчиненого адміністративного правопорушення водій ОСОБА_1 жодних заперечень, у тому числі щодо встановлення факту керування саме ним транспортним засобом, не заявляв.
Таким чином, пояснення допитаного апеляційним судом свідка ОСОБА_3 і одночасно заявлені під час судового засідання суду апеляційної інстанції заперечення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в частині встановлення факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, повністю спростовуються з огляду на сукупність наявних в матеріалах справи доказів.
Більш того, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у суді першої інстанцій ОСОБА_1 особисто підтвердив зазначені у вказаному протоколі обставини та визнав вину у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Відтак, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. 
Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху за своїм видом та розміром узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено. 
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 10 липня 2024 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

       Суддя                                                                 О.С. Гончар