ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
24 жовтня 2024 року           справа №360/1254/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача – ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року у справі № 360/1254/23 (головуючий І інстанції Петросян К.Є.) за заявою адвоката Тарасенко Дар`ї Юріївни в інтересах ОСОБА_2 про встановлення строку для подання звіту по справі №360/1254/23 за адміністративним позовом адвоката Тарасенко Дар`ї Юріївни в інтересах ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                              У С Т А Н О В И В: 

15 серпня 2024 року адвокат Тарасенко Дар`я Юріївна в інтересах ОСОБА_2 про встановлення строку для подання звіту по справі №360/1254/23 за адміністративним позовом адвоката Тарасенко Дар`ї Юріївни в інтересах ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.
В обгрунтування вищевказаної заяви вказано, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року у справі № 360/1254/23 позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково, зокрема: зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 17 серпня 2023 року про прийняття декларації про відмову від громадянства російської федерації з прийняттям відповідного рішення, з урахування висновків суду в даній справі. 
Рішення суду набрало законної сили 03 квітня 2024 року та 19 квітня 2024 року Луганським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи у справі № 360/1254/23. 
01.05.2024 відкрито виконавче провадження № 74897170 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 360/1254/23, однак у подальшому завершено з підстав фактичного  виконання рішення суду в повному обсязі.
На виконання рішення суду, УДМС України в Луганській області повторно відмовило ОСОБА_2 у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства листом від 24.04.2024, у зв`язку з відсутністю у позивача законних підстав для подання декларації про відмову від іноземного громадянства.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року у справі № 360/1254/23 було визнано протиправними дії Управління Державної міграційної служби України в Луганській област вчинені при виконанні рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року справі № 360/1254/23, в частині відмови ОСОБА_2 у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства з тих самих підстав без урахування висновків суду. Зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Луганській області вжити заходів щод усунення причин та умов, що сприяли порушенню пункту 9 частини 1 статті 129, статті 129-1 Конституції України, статті 370 КАС України при виконанні рішення Луганського окружного адміністративного суд від 13 грудня 2023 року у справі № 360/1254/23 та розгляду звернення ОСОБА_2 щодо подання декларації про відмову від іноземного громадянства. Направлено Державній міграційній службі України окрему ухвалу для вчинення дій з виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 у справі № 360/1254/23. Також зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Луганській області та Державну міграційну службу України повідомити Луганський окружний адміністративний суд про результат вжитих заходів протягом одного місяця після надходження даної ухвали.
На виконання судового рішення та окремої ухвали відповідач повідомив позивача листом від 12.06.2024 про прийняття декларації, але жодного належного доказу до суду не надав. Проте, саме лише повідомлення про прийняття декларації, на думку представника позивача, не є виконанням рішення суду, оскільки його виконання  передбачає вчинення активних, а не пасивних дій у вигляді неповернення декларації. 
На виконання зазначеного листа щодо прийняття декларації, ОСОБА_2 направив до УДМС України в Луганській області заяву від 14.06.2024 з проханням видати документальне підтвердження прийняття декларації, а саме довідку, яка буде підставою для виготовлення паспорта громадянина України. 
У відповідь на заяву позивача від 14.06.2024, відповідач зазначив, що УДМС у Луганській області 02 лютого 2022 року на виконання пункту 117 Порядку № 215 на ім`я ОСОБА_2 оформлено та видано довідку № 11 про реєстрацію особи громадянином України.
На думку позивача, відповідач на виконання рішення суду формально зазначив, що декларацію прийняв, але фактично цього не було зроблено у встановленому законодавством порядку, оскільки жодних реальних наслідків для ОСОБА_2 в результаті такого прийняття декларації не настало, паспорт громадянина України він досі не може отримати.
Заявник вказує, що єдиним варіантом для відновлення порушеного права позивача є зобов`язання судом УДМС України в Луганській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, у зв`язку з чим просив суд зобов`язати відповідача подати такий звіт про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року у справі № 360/1254/23 протягом 10 днів з дня отримання ухвали.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року у справі № 360/1254/23 в задоволенні заяви адвоката Тарасенко Дар`ї Юріївни в інтересах ОСОБА_2 про встановлення строку для подання звіту по справі відмовлено.
Представник позивача не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву представника позивача. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що в даному випадку зобов`язання міграційного органу подати звіт по справі №360/1254/23 є єдиним способом реалізації можливості відновлення порушеного права позивача – права, яке захищено судом, але досі не реалізовано.
Також, представником позивача до апеляційної скарги було надано додаткові пояснення у справі від 09.10.2024 року. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційні скарги без задоволення, а судове рішення – без змін.
16.10.2024 року представником позивача було подано заперечення на відзив відповідача на апеляційну скаргу.                                                                                                    21.10.2024 року представником позивача було подано клопотання, яким долучено додаткові документи. 
22.10.2024 року відповідачем подано заперечення на клопотання представника позивача від 21.10.2024 року.                                                                                          
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України. 
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.   
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.                 
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13.12.2023, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2024, позов адвоката Тарасенко Дар`ї Юріївни в інтересах ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково, зокрема:
визнано протиправною відмову Управління Державної міграційної служби України в Луганській області прийняти у ОСОБА_2 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації, викладену у листі від 27.09.2023 № К-23/6/4401.3.3/74-23 “Про розгляд звернення”;
зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 17 серпня 2023 року про прийняття декларації про відмову від громадянства російської федерації з прийняттям відповідного рішення, з урахування висновків суду в даній справі.
19.04.2024 Луганським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі.
Листом від 26.04.2024 №4430.30-676/44.1-24 УДМС України в Луганській області повідомлено позивача про результати виконання рішення суду та повторне прийняття рішення про відсутність у ОСОБА_2 законних підстав для подання декларації про відмову від іноземного громадянства, у зв`язку із чим повернуто декларацію про відмову від громадянства російської федерації від 17.08.2023.
01.05.2024 Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 74897170 з примусового виконання виконавчого листа у справі № 360/1254/23 про зобов`язання Управління Державної міграційної служби України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 17 серпня 2023 року про прийняття декларації про відмову від громадянства російської федерації з прийняттям відповідного рішення, з урахування висновків суду в даній справі.
Згідно з даними автоматизованої системи виконавчого провадження, стан виконавчого провадження № 74897170 завершено. 
Ухвалою суду від 13.05.2024 заяву адвоката Тарасенко Дар`ї Юріївни в інтересах ОСОБА_2 про визнання протиправними дій (в порядку статті 383 КАС України) у справі № 360/1254/23 за позовом адвоката Тарасенко Дар`ї Юріївни в інтересах ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено:
визнано протиправними дії Управління Державної міграційної служби України в Луганській області, вчинені при виконанні рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року у справі № 360/1254/23, в частині відмови ОСОБА_2 у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства з тих самих підстав без урахування висновків суду;
зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Луганській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню пункту 9 частини 1 статті 129, статті 129-1 Конституції України, статті 370 КАС України при виконанні рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 року у справі № 360/1254/23 та розгляду звернення ОСОБА_2 щодо подання декларації про відмову від іноземного громадянства;
направлено Державній міграційній службі України (вул. Володимирська 9, м. Київ, 01001, код ЄДРПОУ 37508470, е-mail: hotline@dmsu.gov.ua) окрему ухвалу для вчинення дій з виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2023 у справі № 360/1254/23;
зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Луганській області та Державну міграційну службу України повідомити Луганський окружний адміністративний суд про результати вжитих заходів протягом одного місяця після надходження даної ухвали.
12.06.2024 відповідачем повідомлено суд, що з метою виконання окремої ухвали Луганського окружного адміністративного суду від 13.05.2024 у справі № 360/1254/23 на ім`я ОСОБА_2 був надісланий лист від 20.05.2024 № 4401.2-805/44.1-24, яким зазначену особу поінформовано про необхідність звернення за адресою: АДРЕСА_1 та надання наступних документів: декларації про відмову від іноземного громадянства від 17.08.2023, тимчасового посвідчення громадянина України, довідки про реєстрацію особи громадянином України та оригіналу вищезазначеного рішення суду з відміткою про набрання ним законної сили.
28.05.2024 ОСОБА_2 звернувся із заявою до УДМС у Луганській області (вх.№К-55/6/4401-24 від 28.05.2024) та надав декларацію про відмову від іноземного громадянства від 17.08.2023, оригінал рішення суду з відміткою про набрання ним законної сили, копію тимчасового посвідчення громадянина України та копію довідки про реєстрацію особи громадянином України.
Листом від 12.06.2024 № К-55/6/4401-24/4401.3.1/73-24 УДМС України в Луганській області повідомлено позивача про прийнття ними декларації ОСОБА_2 про відмову від іноземного громадянства від 17.08.2023 разом із додатками до заяви від 28.05.2024 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 у справі № 360/1254/23, що не заперечується позивачем.
Листом від 12.06.2024 №4401.3.1-932/44.1-24 УДМС України в Луганській області повідомлено Луганський окружний адміністративний суд про виконання окремої ухвали суду від 13.05.2024 у справі № 360/1254/23, зокрема про прийняття 28.05.2024 від ОСОБА_2 відповідної заяви (вх.№К-55/6/4401-24 від 28.05.2024), декларації про відмову від іноземного громадянства від 17.08.2023, оригінала рішення суду з відміткою про набрання ним законної сили, копії тимчасового посвідчення громадянина України та копії довідки про реєстрацію особи громадянином України. 
07.08.2024 ДМС України повідомлено суд про вчинених дій на виконання вимог окремої ухвали, зокрема  про прийняття 28.05.2024 УДМС у Луганській області на виконання судового рішення декларації ОСОБА_2 про відмову від іноземного громадянства.
На думку позивача, відповідачем рішення суду не виконано, оскільки лише формально зазначено про прийняття декларації без жодних реальних наслідків для ОСОБА_2 в результаті таких дій, а саме представник позивача зауважує про  неможливість отриманя позивачем паспорта громадянина України.
Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Згідно із частиною другою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Відповідно до частин другої та третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За змістом частини другої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що Кодексом адміністративного судочинства України регламентоване право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.
Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.
Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові 14.05.2020 у справі № 800/320/17.
Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.
У справі Soering vs UK (judgement of 7 July 1989) Європейський суд визначив, що Конвенція як правовий акт, що забезпечує захист прав людини, передбачає, що її гарантії мають бути реальними та ефективними. Крім того, будь-яке тлумачення прав та свобод, що гарантуються, має відповідати загальним рисам Конвенції, мета якої забезпечення і розвиток ідеалів та цінностей демократичного суспільства. Таким чином, на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили.
Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції.
Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.
У рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.
Матеріалами справи встановлено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 у справі № 360/1254/23, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2024, зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 17 серпня 2023 року про прийняття декларації про відмову від громадянства російської федерації з прийняттям відповідного рішення, з урахування висновків суду в даній справі.
Під час розгляду справи суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 вчинив необхідні дії для припинення громадянства російської федерації, у тому числі, звернувся до міністерства закордонних справ російської федерації з питання процедури відмови від громадянства рф і отримання довідки про вихід із громадянства рф, однак отримав відповідь про зупинення консульського прийому громадян з 24.02.2022, необхідність звернення із заявою в консульство рф в Україні після відновлення їх роботи, а також можливість звернення із відповідною заявою про вихід із громадянства рф в третій країні, за наявності дозволу на проживання в цій країні. 
Тобто судом встановлено, що дії позивача не призвели до певних правових результатів з незалежних від нього причин, внаслідок чого відмова Управління Державної міграційної служби України в Луганській області прийняти у ОСОБА_2 декларацію про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації, викладена у листі від 27.09.2023 № К-23/6/4401.3.3/74-23 “Про розгляд звернення”, була визнана протиправною.
В подальшому, УДМС України в Луганській області на виконання рішення суду  від 13.12.2023 по справі № 260/1254/23 повторно було розглянуто заяву ОСОБА_2 від 17.08.2023 про прийняття декларації про відмову від громадянства російської федерації та  знову відмовлено у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства, у зв`язку із чим судом постановлено окрему ухвалу від 13.05.2023.
Водночас, на виконання вимог окремої ухвали суду від 13.05.2024 по справі № 360/1254/23, УДМС України в Луганській області листом від 12.06.2024 № К-55/6/4401-24/4401.3.1/73-24 повідомлено позивача про прийнття декларації ОСОБА_2 про відмову від іноземного громадянства від 17.08.2023 разом із додатками до заяви від 28.05.2024 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 у справі № 360/1254/23.
Аналогічного змісту листи від 12.06.2024 за № 4401.3.1-932/44.1-24 та від 06.08.2024 № 9.4-7557/1-24 щодо виконання рішення надано на адресу суду УДМС України в Луганській області та ДМС України відповідно, які перебувають в матеріалах справи. 
Суд зазначає, що предметом спору у справі № 360/1254/23 була правомірність відмови Управління Державної міграційної служби України в Луганській області у прийняті декларації ОСОБА_2 про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації. 
Суд в рішенні від 13.12.2023 дійшов висновку, що ОСОБА_2 мав повне право розраховувати на прийняття відповідачем декларації про відмову від іноземного громадянства, оскільки отримати документ про припинення громадянства російської федерації  наразі не є можливим. При цьому в рішенні зазначено, що відповідач, вирішуючи це питання, обмежився лише роз`ясненнями норм законодавства, повернув декларацію та не прийняв мотивованого рішення щодо прийняття такої декларації.  
Таким чином, на виконанння рішення суду від 13.12.2023 відповідач зобов`язаний  був  повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 17 серпня 2023 року про прийняття декларації про відмову від громадянства російської федерації та  прийнятти відповідне рішення з урахування наведених висновків суду.
Згідно наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що УДМС України в Луганській області на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 у справі № 360/1254/23 прийняло декларацію ОСОБА_2 про відмову від іноземного громадянства від 17.08.2023 разом із додатками до заяви від 28.05.2024, про що повідомило позивача відповідним листом від 12.06.2024 за № К-55/6/4401-24/4401.3.1/73-24.
Таким чином, матеріалами справи підтверджено фактичне виконання відповідачем рішення суду від 13.12.2023 у справі № 360/1254/23.
Доводи представника позивача про формальне виконання відповідачем рішення суду від 13.12.2023 по справі № 360/1254/23 обґрунтовані по суті, на думку позивача, необхідністю видачі УДМС України в Луганській області ОСОБА_2 довідки, що є підставою для виготовлення паспорта громадянина України.
Суд звертає увагу позивача, що питання щодо процедури виготовлення ОСОБА_2 паспорта громадянина України не було предметом судового розгляду у справі № 360/1254/23. Відповідно, це може бути предметом самостійного судового оскарження, а не підставою для встановлення судового контролю  в порядку статті 382 КАС України.
Крім того, “Довідка №____про реєстрацію особи громадянином України”, форма 44, затверджена наказом МВС України 16.08.2012 № 715, на яку посилається представник позивача, видається або до паспортного документа, або до свідоцтва про народження. Видача такої довідки до Тимчасового посвідчення, або видача іншої довідки невстановленої форми та невстановленого зразка, копії яких додані представником позивача до клопотання, нормами чинного законодавства не передбачені.
Суд зазначає, що УДМС у Луганській області відповідно до норм чинного законодавства України, а саме: пункту 117 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року №588/2006) (далі Порядок № 215), на ім`я ОСОБА_2 раніше було оформлено та видано Довідку № 11 від 02.02.2022 про реєстрацію особи громадянином України. 
Зазначену Довідку № 11 від 02.02.2022 про реєстрацію особи громадянином України видано ОСОБА_2 до паспорта громадянина рф № НОМЕР_1 , виданого 18.03.2015 МЗС росії 38001, про що і повідомлено позивача листом відповідача від 02.07.2024 вих № К-58/6/4401-24/4401.8/83-24 за результатом його звернення від 14.06.2024 та не є предметом спору в цій справі.
Відповідно до пункту 119 Порядку № 215 особам, які набули громадянство України та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, видаються тимчасові посвідчення громадянина України. Після подання цими особами в установленому Законом порядку документа про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства їм замість тимчасових посвідчень громадянина України залежно від місця проживання видаються паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон.
Пункт 119 Порядку № 215, на який посилається представник позивача, також не передбачає видачу довідки, що є підставою для виготовлення паспорта громадянина України, як того вимагає позивач.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування в спірних правовідносинах інституту судового контролю шляхом зобов`язання УДМС України в Луганській області подати звіт про виконання рішення суду від 13.12.2023 по справі № 360/1254/23, оскільки рішення суду від 13.12.2023 по справі № 360/1254/23 відповідачем фактично виконано.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю. 
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу представника позивача – ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року у справі № 360/1254/23 - залишити без задоволення.                                  
Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року у справі № 360/1254/23 - залишити без змін.                                          
Повне судове рішення складено 24 жовтня 2024  року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                               І.В. Сіваченко