Справа №466/2333/23                                 Головуючий у 1 інстанції:Єзерський Р.Б. 
Провадження №22-ц/811/749/24                 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А. 
Провадження №22-ц/811/843/24
Провадження №22-ц/811/1009/24

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 грудня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: Левика Я.А.,
суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,
       секретарка: Чиж Л.М.,

за участі в судовому засіданні відповідачки ОСОБА_1 , її представниці ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова в складі судді Єзерського Р.Б. від 02 лютого 2024 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова в складі судді Єзерського Р.Б. від 13 лютого 2024 року та за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова в складі судді Єзерського Р.Б. від 14 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , з участю Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , з участю Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, встановлення графіку спілкування, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 02 лютого 2024 року первісні позовні вимоги адвоката Щербаня Дмитра Миколайовича, який представляє інтереси ОСОБА_4 до ОСОБА_1 з участю третьої особи: Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні - задоволено частково.
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , з участю третьої особи: Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, встановлення графіку спілкування – задоволено частково.
Визначено способи участі ОСОБА_4 із його малолітніми дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрі проживають з матір`ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 :
- першу п`ятницю місяця з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. неділі;
- третю п`ятницю місяця з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. неділі;
- дні народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 діти проводять з батьком за власним бажанням;
- період канікул: кожні весняні, осінні, літні з 01 липня по 31 липня, діти проводять з батьком в межах території України; зимові канікули парні роки з матір`ю ОСОБА_1 ; непарні роки з батьком ОСОБА_4 ;
- святкові дні за погодженням між батьками.
Зустрічі батька з дітьми відбуваються без присутності матері ОСОБА_1 .
Матері ОСОБА_1 не чинити перешкод у спілкуванні батька ОСОБА_4 з дітьми телефоном або через відеозв`язок у вільний для дітей час.
Дане рішення оскаржив ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 .
В апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 лютого 2024 року в частині графіка спілкування батька з дітьми змінити, а саме:
Визначити спосіб участі ОСОБА_4 у спілкуванні з дітьми: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та у їхньому вихованні через надання побачень за наступним графіком:
•        В третю суботу місяця з 10 год. 00 хв до 17 год. 00 хв неділі за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 або на його розсуд, без присутності матері ОСОБА_1 , її юридичного представника та її родичів, шляхом забирання дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за зареєстрованим місцем проживання матері ОСОБА_1 та (або) за зареєстрованим місцем проживання дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та повернення у визначений час у те саме місце звідки батько забирав дітей або інше, попередньо узгоджене між батьками місце. Якщо це місце не узгоджено, то батько ОСОБА_4 повертає дітей матері у те саме місце звідки їх забирав. У випадку перебування дітей не за зареєстрованим місцем проживання матері, ОСОБА_1 зобов`язана повідомити ОСОБА_4 про місце забирання дітей не пізніше ніж за одну добу до дати забирання.
•        Також батько має право повертати дітей матері у суботу увечері, не пізніше 21:00 суботи та забирати в неділю після 10:00, якщо він не забирає дітей в інше місто за місцем свого проживання, про що повідомляє матері не пізніше як за одну добу до дати забирання дітей.
•        Дні народження ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) діти проводять з батьком за власним бажанням.
•        період канікул: кожні літні канікули - два тижні, а саме: кожного липня в другу суботу з 10 год. 00 хв - і не пізніше 17 год. 00 хв неділі, що припадає на закінчення двотижневого терміну, діти проводять з батьком, при цьому батько забирає та повертає дітей за зареєстрованим місцем проживання матері чи в те місце звідки він забирав дітей або інше, попередньо узгоджене між батьками місце. Якщо таке місце не узгоджено, то батько ОСОБА_4 повертає дітей матері у те саме місце звідки їх забирав.
•        Зимові канікули: першу половину зимових канікул діти проводять з матір`ю ОСОБА_1 , а другу половину зимових канікул діти проводять з батьком ОСОБА_4 . При цьому батько забирає та повертає дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не пізніше 20:00 останнього дня канікул за зареєстрованим місцем проживання матері або у те місце звідки він забирав дітей або інше, попередньо узгоджене між батьками місце. Якщо таке місце не узгоджено, то батько ОСОБА_4 повертає дітей матері у те саме місце звідки їх забирав.
•        Діти можуть проводити з батьком ОСОБА_4 більший проміжок або інший період часу, включаючи весняні та осінні канікули, додаткові побачення у вихідні дні тощо, про що батьки попередньо домовляються не пізніше ніж за два тижні до дати побачення.
•        Святкові дні - за погодженням між батьками.
•         ОСОБА_1 зобов`язується не чинити перешкод ОСОБА_4 щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в т. ч. з телефоном або через відеозв`язок у вільний для дітей час.
•        Сторони зобов`язуються не перешкоджати один одному у виїзді разом з дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за межі України для відпочинку та оздоровлення. Однак, та сторона, яка має намір виїхати з дітьми за межі України зобов`язана завчасно (не пізніше ніж за 10 днів до дати виїзду) повідомити іншу сторону про мету виїзду, країну (країни), які планується відвідати та орієнтовну дату повернення до України.
•        Сторони зобов`язані повідомити одне одного про обставини, що можуть бути перешкодою або унеможливлюватимуть зустріч дітей з ОСОБА_4 не пізніше ніж за одну добу до настання дати визначеної у графіку спілкування. До таких обставин можуть бути віднесені такі, що не залежать від волі сторін, у т. ч. хвороба, що підтверджена лікарем.
•         ОСОБА_1 двічі на рік (01 січня та 01 червня) має скеровувати ОСОБА_4 на електронну пошту або месенджер інформацію щодо режиму дня дітей та наявних у них алергічних реакцій.
•        Відхилення від погодженого графіка зустрічей батька з дітьми та повернення їх матері допускається, якщо виникли обставини, які не залежать від волі батька, напр. запізнення потяга, повітряна тривога тощо. У всякому випадку, ОСОБА_4 має повідомити ОСОБА_1 про вказані обставини телефоном або у месенджер, а також після усунення цих обставин - повернути дітей матері.
•        Перед кожною зустріччю та забиранням дітей батьком, ОСОБА_1 повинна підготувати дітей, зібрати їм необхідні речі (одяг, предмети гігієни тощо), які будуть необхідні на час перебування з батьком.
В іншій частині судове рішення залишити без змін.
Вважає, що з огляду на неповноту дослідження усіх обставин, які мають значення для справи, оскаржуване рішення суду підлягає зміні з викладенням графіку спілкування про який він просив з урахуванням заяви про зміну предмета позову (ст. 376 ЦПК України), оскільки місцевий суд не врахував та не дослідив суттєвих обставин, які впливають на встановлення графіку спілкування батька з дітьми, а саме: проживання батька далеко від дітей (у м. Києві), що вже саме по собі потребує особливого підходу та врахування інтересів дітей, а також фінансової та фізичної можливості у батька дотримуватися такого графіку. Суд не дотримався вимог абз. 3ч. 2 ст. 159 СК України, які передбачають необхідність враховувати конкретні обставини кожної справи (обставини, які мають істотне значення) при визначенні такого графіка та без будь-якого пояснення причин відкинув пропонований Єршовим графік спілкування (узгодження сторонами інформації про здоров`я дітей, наявні алергії, порядок підготовки (збирання) дітей перед зустрічами з батьком, можливість відхилення від графіка з причин, які не залежать від волі сторін (наприклад повітряної тривоги, затримки транспорту тощо). Також суд фактично проігнорував положення ст.ст. 7, 141 СК України та надав перевагу матері у вихованні дітей, оскільки обмежив батька у праві проводити з дітьми час і за межами України на канікулах, в т.ч. для відпочинку та оздоровлення.
Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 13 лютого 2024 року заяву адвоката Щербаня Дмитра Миколайовича, який представляє інтереси ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат з розгляду цивільної справи за позовною заявою адвоката Щербаня Дмитра Миколайовича, який представляє інтереси ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи: Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , з участю третьої особи: Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, встановлення графіку спілкування - залишено без розгляду.
Дане додаткове рішення оскаржив Щербань Дмитро Миколайович в інтересах ОСОБА_4 .
В апеляційній скарзі просить додаткове рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 13 лютого 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 витрати на правничу допомогу у розмірі 25 000 грн.
Вказує, що суд однобічно оцінив наявні у справі докази щодо обсягу та розміру витрат на правову допомогу, та безпідставно вважав недопустимими такі докази. Також суд порушив норми процесуального права, не дослідивши, що він безпосередньо в позові вказав на намір окремо подати докази на підтвердження витрат на правову допомогу після ухвалення судового рішення. Всупереч вимогам ст. 265 (ч. 5) ЦПК України вказав у резолютивній частині висновки, які недопустимі для судового рішення - про залишення заяви без розгляду.
Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2024 року заяву адвокатки Костової Наталії Зіновіївни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат з розгляду цивільної справи за позовною заявою адвоката Щербаня Дмитра Миколайовича, який представляє інтереси ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи: Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , з участю третьої особи: Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, встановлення графіку спілкування - залишено без розгляду.
Дане додаткове рішення оскаржила ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі просить скасувати додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 14 лютого 2024 року та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 52 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу
Зазначає, що звертаючись до суду із клопотанням про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу в порядку ч. 4 ст. 135 ЦПК України суду було чітко висловлено її намір стягнути із відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу по завершенню розгляду даної справи, долучено докази таких витрат на момент подання клопотання, а в Акті від 22.05.2023 також зазначено, що в майбутньому будуть понесені додаткові витрати, про що будуть надані відповідні докази. А тому, висновок суду, що стороною відповідача за первісним позовом не ставилося питання щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу та не заявлялось про намір відшкодувати судові витрати на професійну правничу допомогу є помилковим та не відповідає дійсним обставинам даної справи. В межах п`ятиденного строку після проголошення судом вступної та резолютивної частини рішення від 02.02.2024 разом із заявою про ухвалення додаткового рішення від 07.02.2024 суду були надані додаткові докази на підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу, а саме Акт від 06.02.2023 про розрахунок витрат, який Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокатському об`єднанню за надання послуг, в якому зазначено детальний опис робіт з правової допомоги, виконаної після 22.05.2023 на суму 27500,00 грн та 8 платіжних інструкцій про сплату таких витрат на загальну суму 52 000,00 грн. Враховуючи все вищенаведене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про недотримання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України та безпідставно залишив без розгляду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.
В судове засідання окрім відповідачки за первісним позовом ОСОБА_1 , її представниці ОСОБА_2 , решта учасників справи не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності (відсутності їх представників), зважаючи на те, що такі повідомлялась про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України. 
Також, суд вважав за можливе з підстав тривалого розгляду справи у судах обох інстанції, проводити розгляд справи за відсутності представника органу опіки та піклування, явка якого була визнана обов`язковою. При цьому суд врахував, також, і те, що чергове відкладення розгляду справи є більшим ризиком порушення прав дітей, аніж заслуховування представника органу опіки та піклування, який зокрема виклав свою позицію стосовно розгляду у відповідному висновку.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачки та її представниці в заперечення скарг позивача та на підтримання своєї скарги, заслухавши думку дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в присутності психолога ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів первісної позовної заяви, відзиву на неї, зустрічної позовної заяви, заяв про зміну предмета позову, відповіді на відзив, заяви про зміну предмету зустрічного позову, відзиву на позовну заяву за зустрічним позовом, заяв про ухвалення додаткового рішення, апеляційних скарг, відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а також усних та письмових заяв та пояснень учасників справи (їх представників) у судах обох інстанцій, – колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 лютого 2024 року до задоволення не підлягає, апеляційна скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 13 лютого 2024 року підлягає до часткового задоволення та апеляційна скарга ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2024 року підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 12, 13, 76, 80, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 19, 159, 257, 263 СК України, ст.3, ст. 9 Конвенції про права дитини,Закону України «Про охорону дитинства», задовольняючи первісний та зустрічний позови частково, – виходив з того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_8 з 25 жовтня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 квітня 2021 було розірвано. Крім того, даним рішенням суду визначено стягувати щомісячно з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. На даний час діти - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживають разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , що не заперечувалося учасниками справи. Зі слів гр. ОСОБА_4 , матір дітей створює штучні перешкоди у спілкуванні з дітьми, відмовляє йому у спільних зустрічах та телефонних дзвінках всі намагання врегулювати спір мирним шляхом призводять лише до конфліктів, тому звернувся до суду. ОСОБА_10 повідомила, що не заперечує побачень батька з дітьми та навпаки наполягає на спілкуванні з дітьми, оскільки діти сумують за батьком та постійно про нього питають. Також зазначила, що діти з власної ініціативи телефонують до батька, однак останній часто ігнорує дзвінки. Окрім того, при спілкуванні з дітьми працівниками відділу соціальної роботи Залізничного району, вони повідомили, що батько рідко до них телефонує. Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 батьками малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . Згідно зі свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 батьками малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_4 та ОСОБА_8 . Зі слів гр. ОСОБА_8 , малолітні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані за адресою реєстрації батька: АДРЕСА_3 . Гр. ОСОБА_4 підтвердив інформацію. Згідно з актом оцінки потреб сім`ї особи, складеним 19.07.2023 фахівцем відділу соціальної роботи Залізничного району ЛМЦСС, ознаки складних життєвих обставин відсутні, перешкод, які підтверджували б неможливість матері гр. ОСОБА_8 виконувати свої обов`язки, не виявлено. Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї/особи, складеного 31.07.2023 фахівцем із соціальної роботи Святошинського районного у місті Києві центру соціальних служб, ознаки складних життєвих обставин у гр. ОСОБА_4 присутні, основними ознаками СЖО та чинниками, що їх спричиняють є спір між батьком та матір`ю щодо визначення проживання та виховання дітей. Судом не встановлено обставин, які б свідчили про можливий негативний вплив батька на виховання малолітніх дітей. Відтак його право на спілкування з дітьми не може бути обмежене. Встановлено, що сторони не могли дійти згоди щодо порядку участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними. З приводу цього між ними виникали непорозуміння. Суд вважає, що встановлення днів та годин зустрічей позивача з малолітніми дітьми повністю відповідатиме як інтересам дітей в першу чергу, так і інтересам його батьків, захищатиме їх право бачитися та спілкуватися між собою. Судом не встановлено жодних умов, які б могли усунути батька від спілкування з його дітьми, який прагне спілкуватися з ними, підтримувати батьківські стосунки, приймати участь у їх вихованні. Органом опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради на вимогу суду надано висновок № 260001- вих.- 97454 від 08.08.2023 року про визначення способу участі ОСОБА_4 у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким вважає за доцільне: визначити способи участі ОСОБА_4 із його малолітніми дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрі проживають з матір`ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 :
- першу п`ятницю місяця з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. неділі;
- третю п`ятницю місяця з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. неділі;
- дні народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 діти проводять з батьком за власним бажанням;
- період канікул: кожні весняні, осінні, літні з 01 липня по 31 липня, діти проводять з батьком в межах території України; зимові канікули парні роки з матір`ю ОСОБА_1 ; непарні роки з батьком ОСОБА_4 ;
- святкові дні за погодженням між батьками.
Зустрічі батька з дітьми відбуваються без присутності матері ОСОБА_1 .
Матері ОСОБА_1 не чинити перешкод у спілкуванні батька ОСОБА_4 з дітьми телефоном або через відеозв`язок у вільний для дітей час.
Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , ОСОБА_9 після державної реєстрації шлюбу отримала прізвище чоловіка – « ОСОБА_11 ». Суд прийшов до висновку, що первісні та зустрічні позовні вимоги учасників справи, слід задовольнити частково, зважаючи на вищенаведений висновок Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, з якого, зокрема, вбачається, що мати дітей ОСОБА_1 не заперечує щодо побачень дітей з батьком. Таким чином, приймаючи до уваги вік дітей, особливості їх розвитку, виховання, необхідності дотримання розпорядку дня та відпочинку, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дітей, суд вважає, що запропонований графік для спільних побачень позивача з дітьми, а також відповідачки є доцільним. Такий порядок спілкування буде на переконання суду достатнім і відповідатиме принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримці зв`язків з батьком.
Із змісту оскаржуваного додаткового рішення від 13 лютого 2024 року вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст.141, 270 ЦПК України та залишаючи заяву Щербаня Д.М. в інтересах  ОСОБА_4  без розгляду, – виходив з того, що у мотивах ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, представник позивача за первісним позовом Щербань Д.М. заявив, що суд не розв`язував питання про судові витрати на правову допомогу, а до закінчення судових дебатів ним було подано до суду відповідну заяву про намір клопотати про стягнення судових витрат після ухвалення судового рішення, проте матеріали справи відповідної заяви про намір клопотати про стягнення судових витрат не містять, як і протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у судовому засіданні адвокат Щербань Д.М. до закінчення судових дебатів у справі не зробив про це відповідну заяву, таким чином представником позивача за первісним позовом – адвокатом Щербанем Д.М. не дотримано вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а саме: докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення заяви представника позивача за первісним позовом - адвоката Щербаня Д.М. без розгляду.
Із змісту оскаржуваного додаткового рішення від 14 лютого 2024 року вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 141, 270 ЦПК України та залишаючи заяву Костової Наталії Зіновіївни, яка представляє інтереси ОСОБА_1  без розгляду, – виходив з того, що ухвалою від 15 червня 2023 у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_8 адвоката Костової Наталії Зіновіївни про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено. У мотивах ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, представник відповідача за первісним позовом Костова Н.З. заявила, що під час розгляду справи відповідач заявила про свій намір відшкодувати за рахунок позивача витрати на професійну правничу допомогу та з метою забезпечення відшкодування таких витрат 23.05.2023 подала до Шевченківського районного суду м. Львова клопотання про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу в порядку ч. 4 ст. 135 ЦПК України, проте вказана заява вже була предметом розгляду у судовому засіданні, у якій ухвалою від 15 червня 2023 їй було відмовлено, у зустрічній заяві, та у заяві про зміну предмету зустрічного позову, представником відповідача за первісним позовом Костовою Н.З. не ставилося питання щодо відшкодування витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, у судовому засіданні адвокат Костова Н.З. про намір подати відповідну заяву протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду до закінчення судових дебатів не заявляла, таким чином представником відповідача за первісним позовом – адвокатом Костовою Н.З. не дотримано вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а саме: докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі (стороною відповідача за первісним позовом у своїх позовних вимогах не ставилося питання щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_8 адвоката Костової Наталії Зіновіївни про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу – відмовлено по суті) або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (жодної заяви у судовому засіданні про намір відшкодувати судові витрати на професійну правничу допомогу стороною відповідача на первісним позовом не заявлялося). Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення заяви представника відповідача за первісним позовом - адвоката Костової Н.З. без розгляду.
Колегія суддів, перевіряючи оскаржуване рішення суду від 02 лютого 2024 року в межах доводів апеляційної скарги вважає, такі висновки суду першої інстанції обґрунтованими, такими, що відповідають обставинам, що мають значення та вимогам закону; що стосується додаткових рішень від 13 лютого 2024 року та 14 лютого 2024 року судом при постановленні таких не в повному обсязі дотримано вимог закону; обставини ж, які суд вважав встановленими – не доведені, а тому оскаржувані додаткові рішення підлягають скасуванню.
У березні 2023 року ОСОБА_3 в інтерсеах ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_12 , відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ) ОСОБА_13 , з участю Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради (змінено ухвалою від 15.06.2023 на Орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради), в якій (з урахуванням заяви про зміну предмету позову) просив:
- зобов`язати ОСОБА_8 не чинити ОСОБА_4 перешкоди у спілкуванні дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;
- визначити спосіб участі ОСОБА_4 у спілкуванні з дітьми: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та у їхньому вихованні через надання побачень за наступним графіком: 
- в третю суботу місяця з 10 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. неділі за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 або на його розсуд, без присутності матері ОСОБА_8 , її юридичного представника та її родичів, шляхом забирання дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за зареєстрованим місцем проживання матері ОСОБА_8 та (або) за зареєстрованим місцем проживання дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та повернення у визначений час у те саме місце звідки батько забирав дітей або інше, попередньо узгоджене між батьками місце. Якщо це місце не узгоджено, то батько ОСОБА_4 повертає дітей матері у те саме місце звідки їх забирав. У випадку перебування дітей не за зареєстрованим місцем проживання матері, ОСОБА_8 зобов`язана повідомити ОСОБА_4 про місце забирання дітей не пізніше ніж за одну добу до дати забирання;
- також батько має право повертати дітей матері у суботу увечері, не пізніше 21:00 суботи та забирати в неділю після 10:00, якщо він не забирає дітей в інше місто за місцем свого проживання, про що повідомляє матері не пізніше як за одну добу до дати забирання дітей; 
- дні народження ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_5 (10 лютого) діти проводять з батьком за власним бажанням; 
- період канікул: кожні літні канікули - два тижні, а саме: кожного липня в другу суботу з 10 год. 00 хв - і не пізніше 17 год. 00 хв неділі, що припадає на закінчення двотижневого терміну, діти проводять з батьком, при цьому батько забирає та повертає дітей за зареєстрованим місцем проживання матері чи в те місце звідки він забирав дітей або інше, попередньо узгоджене між батьками місце. Якщо таке місце не узгоджено, то батько ОСОБА_4 повертає дітей матері у те саме місце звідки їх забирав;
- зимові канікули: першу половину зимових канікул діти проводять з матір`ю ОСОБА_8 , а другу половину зимових канікул діти проводять з батьком ОСОБА_4 . При цьому батько забирає та повертає дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не пізніше 20:00 останнього дня канікул за зареєстрованим місцем проживання матері або у те місце звідки він забирав дітей або інше, попередньо узгоджене між батьками місце. Якщо таке місце не узгоджено, то батько ОСОБА_4 повертає дітей матері у те саме місце звідки їх забирав;
- діти можуть проводити з батьком ОСОБА_4 більший проміжок або інший період часу, включаючи весняні та осінні канікули, додаткові побачення у вихідні дні тощо, про що батьки попередньо домовляються не пізніше ніж за два тижні до дати побачення;
- святкові дні - за погодженням між батьками;
- ОСОБА_8 зобов`язується не чинити перешкод ОСОБА_4 щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в т. ч. з телефоном або через відеозв`язок у вільний для дітей час;
- сторони зобов`язані повідомити одне одного про обставини, що можуть бути перешкодою або унеможливлюватимуть зустріч дітей з ОСОБА_4 не пізніше ніж за одну добу до настання дати визначеної у графіку спілкування. До таких обставин можуть бути віднесені такі, що не залежать від волі сторін, у т. ч. хвороба, що підтверджена лікарем;
- ОСОБА_8 двічі на рік (01 січня та 01 червня) має скеровувати ОСОБА_4 на електронну пошту або месенджер інформацію щодо режиму дня дітей та наявних у них алергічних реакцій;
- відхилення від погодженого графіка зустрічей батька з дітьми та повернення їх матері допускається, якщо виникли обставини, які не залежать від волі батька, напр. запізнення потяга, повітряна тривога тощо. У всякому випадку, ОСОБА_4 має повідомити ОСОБА_8 , про вказані обставини телефоном або у месенджер, а також після усунення цих обставин повернути дітей матері;
- перед кожною зустріччю та забиранням дітей батьком, ОСОБА_8 повинна підготувати дітей, зібрати їм необхідні речі (одяг, предмети гігієни тощо), які будуть необхідні на час перебування з батьком.
В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 25.10.2014 р. ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_14 ( ОСОБА_11 ) уклали шлюб. У даному шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 12.04.2021 рішенням Святошинського районного суду м. Києва по справі №759/3966/21 шлюб між ними було розірвано. При цьому за рішенням суду та за взаємною згодою діти залишилися проживати разом з матір`ю. Цим же рішенням суду з позивача стягнуто аліменти на утримання дітей в розмір менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини щомісячно до досягнення повноліття. Зазначає, що він має постійну роботу, на якій характеризується позитивно. Зареєстрований та проживає у АДРЕСА_3 . Також зазначає, що він спілкувався з дітьми до того як відповідачка почала чинити цьому перешкоди, та має з дітьми сильний психологічний та емоційний зв`язок. Зазначає, що він сплачує аліменти на утримання дітей, також купує дітям одяг, подарунки. Від початку війни, з 24.02.2022 р., відповідачка виїхала до м. Львова, де проживає разом із дітьми за адресою: АДРЕСА_2 . З цього часу він з дітьми бачився лише декілька разів, востаннє у жовтні 2022, ініціатором таких рідкісних зустрічей його та дітей була його колишня дружина, яка неодноразово відмовляла у прохання зустрітись та проводити час з дітьми, яка також постійно ображає його, та погрожує, що ніколи не дозволить йому бачитися з дітьми. Таким чином, він сумлінно та добровільно виконує обов`язки з утримання дітей, має такі ж права на участь у їх вихованні як і матір. Проте відповідачка вже тривалий час перешкоджає побаченням з дітьми та не дозволяє спілкуватися з ними. Він неодноразово намагався розв`язати питання побачень з дітьми мирним шляхом, але безрезультатно. Зокрема, протягом 2021-2022 рр. між ним та відповідачкою склалися неприязні відносини, яка постійно налаштовує дітей проти нього, забороняє йому будь-які побачення з дітьми. Внаслідок чого він з жовтня 2022 р. не має можливості бачитись з дітьми. Наведені дії відповідачки порушують права позивача як батька дітей на спілкування з дітьми та на участь у їх вихованні, тому він змушений звернутися до суду з даним позовом.
У квітня 2023 відповідачка ОСОБА_8 звернулася в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_4 , з участю Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради (змінено на Орган опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради), у якій з урахуванням заяви про зміну предмету зустрічного позову, просила визначити спосіб участі ОСОБА_4 у спілкуванні з дітьми: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та у їхньому вихованні за наступним графіком: 
- в першу п`ятницю місяця з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. неділі за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 або на його розсуд, без присутності матері ОСОБА_8 , її юридичного представника та її родичів, шляхом забирання дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за місцем перебування матері ОСОБА_8 та (або) за місцем перебування дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та повернення у визначений час за місцем перебування матері ОСОБА_8 ; 
- в третю п`ятницю місяця з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. неділі за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 або на його розсуд, без присутності матері ОСОБА_8 , її юридичного представника та її родичів, шляхом забирання дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за місцем перебування матері ОСОБА_8 та (або) за місцем перебування дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та повернення у визначений час за місцем перебування матері ОСОБА_8 ; 
- дні народження ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) діти проводять з батьком за власним бажанням; 
- період канікул: кожні літні канікули з 01 липня по 31 липня, діти проводять з батьком в межах території України, при цьому батько ОСОБА_4 забирає дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в період з 14:00 години 01 липня і не пізніше 18:00 02 липня за місцем перебування матері ОСОБА_8 та (або) за місцем перебування дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та повернення в період з 14:00 30 липня і не пізніше 20:00 31 липня за місцем перебування матері ОСОБА_8 ; 
- кожні весняні та осінні канікули за шкільним графіком діти проводять з батьком в межах території України, при цьому батько ОСОБА_4 забирає дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в період не пізніше 14:00 години другого дня канікул за місцем перебування матері ОСОБА_8 та (або) за місцем перебування дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та Повернення в період з 14 00 і не пізніше 20:00 останнього дня канікул за місцем перебування матері ОСОБА_8 ; 
- зимові канікули парні роки діти проводять з матір`ю ОСОБА_8 , зимові канікули непарні роки діти проводять з батьком ОСОБА_4 , при цьому батько ОСОБА_4 забирає дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не пізніше 14:00 години другого дня канікул за місцем перебування матері ОСОБА_8 та (або) за місцем перебування дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та повернення в період з 14 00 і не пізніше 20:00 останнього дня канікул за місцем перебування матері ОСОБА_8 ; 
- святкові дні - за погодженням між батьками;
- зобов`язати ОСОБА_4 не перешкоджати ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 у виїзді разом з дітьми ОСОБА_6 , ОСОБА_5 за межі України для відпочинку і оздоровлення.
В обґрунтування позовних вимог зазначала, що не заперечує щодо спілкування батька (позивача) з дітьми та його участі у вихованні дітей, у тому числі, через надання побачень за запропонованим графіком, проте не може погодитись із позовними вимогами у зв`язку із їх некоректним і неконкретним формулюванням. Вважає, що у позивача не було підстав звертатись з цим позовом, оскільки перешкоди у спілкуванні з дітьми вона не чинила, і у батька була можливість спілкуватись з дітьми без обмежень у часі, крім того вона сама неодноразово просила позивача приймати активніше участь у вихованні дітей. Зазначала, що у неї є розбіжності щодо виховання дітей, та з позивачем у неї склалися неприязні відносини, який завдає їй болю та страждань, та він не має наміру виховувати та спілкуватися з дітьми. Крім того, зазначає, що позивач не вчасно сплачує аліменти, додатково матеріально не допомагає, коштів на утримання дітей у повній мірі не вистачає. Зазначає, що вона не заперечую щодо встановлення графіку побачень позивача з дітьми, проте вважає, що в такій редакції, як подав позивач, позовні вимоги не можуть бути задоволені, тому у задоволенні позову просить відмовити.
07.02.2024 на електронну адресу Шевченківського районного суду м. Львова представником позивача за первісним позовом адвокатом Щербанем Дмитром Миколайовичем, який представляє інтереси ОСОБА_4 подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат з розгляду цивільної справи за позовною заявою адвоката Щербаня Дмитра Миколайовича, який представляє інтереси ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи: Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , з участю третьої особи: Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, встановлення графіку спілкування, у якому просив:
- стягнути з відповідача за первісним позовом - ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 витрати на правничу допомогу у розмірі 25000 грн.
В обґрунтування заяви зазначив, що суд не розв`язував питання про судові витрати на правову допомогу, а до закінчення судових дебатів він подав до суду відповідну заяву про намір клопотати про стягнення судових витрат після ухвалення судового рішення. З цих підстав ним було подано заяву про винесення додаткового рішення в частині судових витрат.
07.02.2024 поштовим підправленням, яке надійшло на адресу Шевченківського районного суду м. Львова 13.02.2024 надійшла заява представника відповідача за первісним позовом адвоката Костової Наталії Зіновіївни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат з розгляду цивільної справи за позовною заявою адвоката Щербаня Дмитра Миколайовича, який представляє інтереси ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи: Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , з участю третьої особи: Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, встановлення графіку спілкування, у якій просить суд стягнути з позивача за первісним позовом - ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 52000 грн.
В обґрунтування даної заяви зазначала, що під час розгляду справи відповідач заявила про свій намір відшкодувати за рахунок позивача витрати на професійну правничу допомогу та з метою забезпечення відшкодування таких витрат 23.05.2023 подала до Шевченківського районного суду м. Львова клопотання про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу в порядку ч. 4 ст. 135 ЦПК України. З цих підстав нею було подано заяву про винесення додаткового рішення в частині судових витрат.
Як вбачається з матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано, – ОСОБА_4 та ОСОБА_8 з 25 жовтня 2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 квітня 2021 було розірвано. 
Крім того, даним рішенням суду визначено стягувати щомісячно з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття.
На даний час діти – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживають разом із матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , що не заперечується учасниками справи.
Зі слів ОСОБА_4 , матір дітей створює штучні перешкоди у спілкуванні з дітьми, відмовляє йому у спільних зустрічах та телефонних дзвінках всі намагання врегулювати спір мирним шляхом призводять лише до конфліктів, тому звернувся до суду.
ОСОБА_10 повідомила, що не заперечує побачень батька з дітьми та навпаки наполягає на спілкуванні з дітьми, оскільки діти сумують за батьком та постійно про нього питають. Також, зазначила, що діти з власної ініціативи телефонують до батька, однак останній часто ігнорує дзвінки. Окрім того, при спілкуванні з дітьми працівниками відділу соціальної роботи Залізничного району, вони повідомили, що батько рідко до них телефонує.
При вирішенні даного спору суд керується положенням ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.91 р., за якими в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх з відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.
Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
У ч.3 ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
У ст.15 вказаного Закону зазначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.
Частиною 3 статті 291 ЦК України закріплено право фізичної особи на підтримання зв`язків з членами своєї сім`ї та родичами незалежно від того, де вона перебуває.
Стаття 7 Сімейного кодексу України визначає загальні засади регулювання сімейних відносин, відповідно до якої регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини закріплені в ст.150 СК України.
Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою крім випадків, коли це право обмежене законом.
Відповідно до ч.2,3 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. У свою чергу, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Згідно ч.2 ст.159 Сімейного кодексу України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.
Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 батьками малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .
Згідно зі свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 батьками малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .
Зі слів ОСОБА_8 , малолітні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані за адресою реєстрації батька: АДРЕСА_3 ., чого ОСОБА_4 не заперечив.
Згідно з актом оцінки потреб сім`ї особи, складеним 19.07.2023 фахівцем відділу соціальної роботи Залізничного району ЛМЦСС, ознаки складних життєвих обставин відсутні, перешкод, які підтверджували б неможливість матері гр. ОСОБА_8 виконувати свої обов`язки, не виявлено.
Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї/особи, складеного 31.07.2023 фахівцем із соціальної роботи Святошинського районного у місті Києві центру соціальних служб, ознаки складних життєвих обставин у гр. ОСОБА_4 присутні, основними ознаками СЖО та чинниками, що їх спричиняють є спір між батьком та матір`ю щодо визначення проживання та виховання дітей.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про можливий негативний вплив батька на виховання малолітніх дітей. Відтак його право на спілкування з дітьми не може бути обмежене.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що сторони не змогли дійти згоди щодо порядку участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними. З приводу цього між ними виникали непорозуміння, які не вирішені і по даний час. Тому, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що встановлення днів та годин зустрічей позивача з малолітніми дітьми повністю відповідатиме як інтересам дітей в першу чергу, так і інтересам їх батька, захищатиме їх права бачитися та спілкуватися між собою та брати участь у їх вихованні. Судом не встановлено жодних умов, які б могли усунути батька від спілкування з його дітьми, який прагне спілкуватися з ними, підтримувати батьківські стосунки, брати участь у їх вихованні.
Органом опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради на вимогу суду надано висновок № 260001- вих.- 97454 від 08.08.2023 року про визначення способу участі ОСОБА_4 у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким вважає за доцільне: визначити способи участі ОСОБА_4 із його малолітніми дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрі проживають з матір`ю - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 :
- першу п`ятницю місяця з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. неділі;
- третю п`ятницю місяця з 17 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. неділі;
- дні народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 діти проводять з батьком за власним бажанням;
- період канікул: кожні весняні, осінні, літні з 01 липня по 31 липня, діти проводять з батьком в межах території України; зимові канікули парні роки з матір`ю ОСОБА_1 ; непарні роки з батьком ОСОБА_4 ;
- святкові дні за погодженням між батьками.
Зустрічі батька з дітьми відбуваються без присутності матері ОСОБА_1 .
Матері ОСОБА_1 не чинити перешкод у спілкуванні батька ОСОБА_4 з дітьми телефоном або через відеозв`язок у вільний для дітей час.
Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , ОСОБА_9 після державної реєстрації шлюбу отримала прізвище чоловіка – « ОСОБА_11 ».
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні рішення правильно взято такий висновок за основу, оскільки даний порядок зустрічей батька з дітьми відповідатиме віку дітей, режиму їх дня, часу навчання у школі, відвідування дітьми гуртків та секцій, а також ряду інших обставин, що мають значення. 
Також, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в присутності психолога ОСОБА_7 , пояснили, що бажають частіше спілкуватись та бачитись з батьком, з яким у них дуже добрі стосунки, на жаль це відбувається рідко, оскільки як пояснив батько у нього є велика зайнятість. Вони інколи телефонують до нього, він це робить рідко. Також, їм не відомо про будь-які випадки коли б мати не дозволяла їм бачитися з батьком або чинила якісь перешкоди в цьому.
Окрім цього, колегія суддів аналізуючи доводи апеляційної скарги звертає увагу на те, що графік побачень, який встановив суд першої інстанції є більш ширшим ніж той який пропонує позивач і надає більші можливості батьку для його участі у вихованні і спілкуванні з дітьми. Відповідно виконання такого рішення повністю залежить від інтересу або бажання самого батька, оскільки таке рішення не є обов`язковим для нього, не є зобов`язуючим, а лише надає йому можливості для забезпечення його прав на участь у спілкуванні з його дітьми та їх вихованні. Тому доводи про встановлення більш ширшого графіка слід вважати безпідставними.
Питання, які порушив у скарзі позивач та які більше стосуються порядку виконання рішення, правильно не були встановлені в графіку побачень, оскільки такі обставини є змінними. Тому ні суд, ані сторони, не можуть наперед передбачити такі майбутні обставини виконання рішення. Відповідно рішення, де було б встановлено такі обставини як зобов`язуючі, значно звузили б можливості для його належного виконання і сприяло б утрудненню, а можливо й і невиконанню рішення належним чином.
Що стосується надання можливості для батька проведення часу із дітьми за кордоном, то таке в суді першої інстанції як спірне, не входило до предмету доказування, відповідно не було предметом спору і у разі виникнення в цьому питанні спору, позивач вправі звернутись з таким окремо.
Зважаючи на вказане, судом першої інстанції правильно встановлено, що первісні та зустрічні позовні вимоги учасників справи слід задовольнити частково, зважаючи на висновок Органу опіки та піклування Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, з якого, зокрема, вбачається, що мати дітей ОСОБА_1 не заперечує щодо побачень дітей з батьком та зважаючи на думку дітей, які також бажають бачитись з батьком.
Відтак, доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 слід визнати безпідставними та саму скаргу слід відхилити. Рішення ж Шевченківського районного суду м. Львова від 02 лютого 2024 року, слід залишити без змін як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.
Що стосується додаткових рішень Шевченківського районного суду м. Львова від 13 лютого 2024 року та від 14 лютого 2024 року, то такі підлягають скасуванню, з огляду на наступне. 
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право  в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Згідно ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ст. 134 ЦПК України,  разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України,  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
 Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно ч.1, ч.2 ст. 141 ЦПК України, Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги – це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розмірувитрат на професійну правничу допомогу.
Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Вказане відповідає правовій позиції викладеній в постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі №671/1957/20.
Як вбачається з матеріалів справи, в позовній заяві ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які розраховує понести відповідач. 
07.02.2024 року Щербань Дмитро Миколайович в інтересах ОСОБА_4 подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 витрати на правничу допомогу у розмірі 25000 грн.
З Договору про надання правової допомоги від 12.03.2020 року вбачається, що ОСОБА_4 , з одного боку, і адвокат Щербань Дмитро Миколайович, який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №000067 від 21 квітня 2016 року, з іншого боку, уклали даний договір.
Згідно п.1.1. вказаного договору, клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. 
Згідно п.4.2. вказаного договору, розмір гонорару та витрат, пов`язаних з виконанням доручення клієнта погоджується між адвокатом та клієнтом у додаткових угодах до цього договору. 
Відповідно до п.1 Додаткової угоди №1.23 до Договору про надання правової допомоги від 12.03.2020 року укладеної між ОСОБА_4 та адвокатом Щербанем Дмитром Миколайовичем, клієнт доручає, а адвокат приймає для виконання доручення про надання правової допомоги у суді першої інстанції у справі за позовом до ОСОБА_17 про усунення перешкод та визначення способу участі батька у вихованні дітей.
Згідно п.3 вказаної Додаткової угоди, клієнт сплачує адвокату гонорар за виконання доручення, передбаченого п.1 цієї угоди в розмірі 20000 грн. Гонорар сплачується повністю або частинами протягом 5-ти днів після виставлення відповідного рахунку, але не пізніше ніж через 30 днів після ухвалення судового рішення по суті спору. 
Відповідно до п.2 Додаткової угоди №2.23 до Договору про надання правової допомоги від 12.03.2020 року у зв`язку із тим, що ОСОБА_18 подала зустрічний позов та з огляду на необхідність значно більшого обсягу дій представника у цій справі, сторони погодили, що Клієнт сплачує адвокату гонорар за виконання доручення, передбаченого п.1 цієї угоди в розмірі 50000 грн. Гонорар сплачується повністю або частинами протягом 5-ти днів після виставлення відповідного рахунку, але не пізніше ніж через 30 днів після ухвалення судового рішення по суті спору. 
Відповідно до Акту про надання правової допомоги від 05 лютого 2024 року ОСОБА_4 та адвокат Щербань Дмитро Миколайович склали акт про те, що адвокат надав правову допомогу клієнту згідно з Договором про надання правової допомоги від 12.03.2020 року та Додатковими угодами №1.23 та №2.23 у Шевченківському районному суді м.Львова, а саме:
- вивчення та аналіз позиції, а також судової практики у справах щодо усунення перешкод та визначення способу участі батька у вихованні дітей;
- підготовка та подання до суду позову до ОСОБА_17 про усунення перешкод та визначення способу участі батька у вихованні дітей;
- підготовка та подання до суду клопотання про відеоконференцію;
- вивчення та аналіз позиції відповідачки у відзиві;
- підготовка та подання до суду відповіді на відзив ОСОБА_17 ;
- підготовка та подання до суду заяви про зміну предмета позову;
- підготовка та подання до суду клопотання про повернення зустрічного позову;
- підготовка та подання до суду заперечень на клопотання про забезпечення судових витрат;
- підготовка та подання до суду заяви про зміну предмета позову;
- підготовка та подання до суду відзиву на зустрічний позов;
- участь у судових засіданнях 17.04.2023; 01.05.2023; 15.06.2023; 17.07.2023; 17.08.2023; 11.12.2023; 27.12.2023; 19.01.2023; 24.01.2024; 02.02.2024;
- підготовка та виступ у судових дебатах у справі;
- складання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат.
Однак, колегія суддів вважає розмір витрат, визначений представником позивача за первісним позовом у сумі 25000 грн. завищеним, не співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та таким, що не підтверджений належними доказами.
Так, у акті про надання правової допомоги від 05 лютого 2024 року відсутній розрахунок наданих послуг та отриманих інших послуг у часових (годинних, хвилинних) рамках, хоча таким і підтверджено факт надання послуг згідно Договору про надання правової допомоги від 12.03.2020 року.
Крім того, складання заяв та клопотань стосовно судових витрат не є наданням правової допомоги у розумінні та Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №910/9714/22 від 02 лютого 2024 року.
Враховуючи вказане, представником позивача за первісним позовом не надано відповідних доказів на підтвердження розміру судових витрат у сумі 25000 грн. в суді першої інстанції.
Зважаючи на обсяг виконаних робіт, здійснених адвокатом, складність справи, заяву Щербаня Дмитра Миколайовича в інтересах ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення слід було задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1  в користь ОСОБА_4 16000 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, вважаючи таку суму достатньою та співмірною складності справи та діям, що вчинені представником сторони при її розгляді.
Відтак, додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 13 лютого 2024 року підлягає скасуванню, оскільки, як вказано вище позивач заявив про намір клопотати про стягнення судових витрат у позовній заяві, з ухвалення у справі нового судового рішення, яким заяву ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 слід задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4  16000 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.
Також, з матеріалів справи вбачається, що представницею позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_9 – ОСОБА_19 в суді першої інстанції заявлялось клопотання про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу.
Окрім цього, 07.02.2024 року представницею позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_9 – ОСОБА_19 подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому просила ухвалити у справі додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 52000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 
Як вбачається з матеріалів справи, 18 травня 2023 року, ОСОБА_9 , з одного боку, та Адвокатське об`єднання «Вдовиченко і партнери» в особі керуючого партнера – керівника Костової Н.З., яка діє на підставі Статуту, уклали Договір про надання правової допомоги.
Згідно п.1.1. вказаного Договору, предметом цього договору є надання правової допомоги, захисту та представництво інтересів у судових органах та у справах досудового врегулювання спорів у справі №466/2333/23 «про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, встановленн графіку спілкування з дитиною».
Відповідно до Акту від 06 лютого 2024 року складений ОСОБА_20 , з одного боку, та Адвокатське об`єднання «Вдовиченко і партнери» в особі керуючого партнера – керівника Костової Н.З., з іншого боку, про розрахунок витрат, який Клієнт зобов`язаний сплатити Адвокатському об`єднанню за надання послуг за Договором від 18.05.2023. 
У даному Акті зазначено детальний опис робіт з правової допомоги у обсязі та на відповідну суму, яку Клієнт отримав та зобов`язується сплатити на дату складення даного акту, без зазначення правової допомоги на суму 24500,00 грн., факт виконання якої підтверджено Актом від 22.05.2023 (Додаток №1 до Договору про надання правової допомоги, захисту та представництва інтересів у судових органах та у справах досудового врегулювання спорів від 18.05.2023), а саме:
1. 25.06.2023-26.06.2023 – З`ясування позиції клієнта щодо ухвали Шевченківського районного суду м.Львова від 15.06.2023 – 3 години – 2000,00 грн.;
2. 07.08.2023 – 08.08.2023 – Надання консультацій та роз`яснення щодо участів судовому засіданні органу опіки та піклування з приводу визначення способу участі батька у вихованні дітей – 1 година – 1000,00 грн;
3. 10.08.2023 – 11.082023 – З`ясування позиції клієнта за результати відзиву на апеляційну скаргу, підготовка та подання відповіді на відзив – 1 година – 1000,00 грн.;
4. 31.08.2023 – З`ясування позиції клієнта щодо можливості завершення справи укладенням мирової угоди, узгодження умов такої угоди та підготовка проекту мирової угоди – 1 година – 1000,00 грн.;
5. 21.12.2023 – 22.12.2023 – З`ясування позиції клієнта за результатами висновку органу опіки від 08.08.2023 та щодо заяви позивача за первісним позовом про зміну предмета позову від 05.12.2023, підготовка та подання клопотання/заяви про зміну предмету зустрічного позову – 1 година – 1000,00 грн.;
6. 17.07.2023, 27.12.2023, 24.01.2024, 30.01.2024, 02.02.2024 – участь одного адвоката у судових засідання, в тому числі в режимі відеоконференції із розрахунку 4000,00 грн. за кожне судове засідання – години не визначені – 20000,00 грн., 
7. 06.022024 – 07.02.2024 – Підготовка клопотання з питань, що стосуються відшкодування судових витрат, роз`яснення наслідків щодо можливого незадоволення чи часткового задоволення.
Всього надано послуг на суму 27500,00 грн.
Однак, колегія суддів вважає розмір витрат, визначений представницею позивачки за зустрічним позовом у сумі 52000,00 грн. завищеним, не співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та таким, що не підтверджений належними доказами.
Колегія суддів вважає вказану суму завищеною, оскільки представницею позивачки за зустрічним позовом не конкретизовано обсягу робіт, вчинених адвокаткою при зустрічі, консультації клієнта, узгодженні правової позиції; опрацюванні законодавчої бази, що регулює відносини між позивачем та відповідачем; аналізі судової практики, зборі необхідних доказів для підтвердження правової позиції, формуванні правової позиції по веденню справи та вибір стратегії. 
Окрім цього, в матеріалах справи відсутній Акт від 22.05.2023 року на який посилається ОСОБА_19 в Акті від 06 лютого 2024 року (Додаток №1 до Договору про надання правової допомоги, захисту та представництва інтересів у судових органах та у справах досудового врегулювання спорів від 18.05.2023).
Крім того, складання заяв та клопотань стосовно судових витрат не є наданням правової допомоги у розумінні та Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 910/9714/22 від 02 лютого 2024 року.
Враховуючи вказане, представницею позивачки за зустрічним позовом не надано відповідних доказів на підтвердження розміру судових витрат у сумі 52000 грн. в суді першої інстанції.
Зважаючи на обсяг виконаних робіт, здійснених адвокаткою, складність справи, те, що по суті зустрічний позов задоволено у більшому обсязі ніж первісний, заяву Костової Наталії Зіновіїївни в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення слід було задовольнити частково та стягнути з користь ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 29000 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, вважаючи таку суму достатньою та співмірною складності справи та діям, що вчинені представницею сторони при її розгляді.
Відтак, додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2024 року підлягає скасуванню, з врахуванням того, що відповідачка заявляла про стягнення судових витрат подаючи заяву про забезпечення відшкодування витрат, з ухвалення у справі нового судового рішення, яким заяву ОСОБА_19 в інтересах ОСОБА_1 слід задовольнити частково та с тягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4  29000 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п. 1, 2, 375, 376 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 – залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 02 лютого 2024 року – залишити без змін.
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 – задовольнити частково.
Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 13 лютого 2024 року – скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 –задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4  16000 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2024 року – скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_19 в інтересах ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 29000 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2024 року.

Головуючий:                                                                                                Я.А. Левик

Судді:                                                                         Н.П. Крайник

                                                                        М.М.Шандра