Номер провадження: 33/813/2439/24
Номер справи місцевого суду: 515/1126/24 
Головуючий у першій інстанції Черевата В. І.
Доповідач Лозко Ю. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       25.11.2024 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.,
за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Райчева Івана Дмитровича
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову судді Арцизького районного суду Одеської області від 11 вересня 2024 року
                        ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Арцизького районного суду Одеської області від 11 вересня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вирішено питання щодо судового збору.
Судом першої інстанції встановлено, що 10 липня 2024 року о 21:27 год. 
ОСОБА_1 , по вул. Борисівська, м. Татарбунари, Білгород-Дністровського району Одеської області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21053», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився з застосуванням технічних засобів відеозапису, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Арцизького районного суду Одеської області від 11 вересня 2024 року та закрити провадження у справі, посилаючись на те, що під час перевірки документів поліцейські запитали його на предмет вживання алкоголю, на що він відповів, що не вживав, після цього поліцейські запропонували йому проїхати до закладу охорони здоров`я, однак не пояснили з якою метою, та не роз`яснили, що у разі відмови він буде вважатися таким, що перебуває у стані сп`яніння, про що він дізнався лише під час розгляду цієї справи суддею першої інстанції. На той час не розуміючи обов`язковість медичного огляду та фактично будучи введеним в оману поліцейськими, він повідомив їм, що має їхати далі, на що правоохоронці відповіли, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, однак не повідомили, яка саме відповідальність передбачена санкцією цієї статті, підстави з яких збираються складали протокол не роз`яснили. Одразу після цього, без складання будь-яких матеріалів, поліцейські повернули йому всі документи та сказали, що він може їхати далі, що апелянтом було інтерпретовано так, що правоохоронці прийняли рішення не складати адміністративні матеріали. Під час ознайомлення з матеріалами справи в суді першої інстанції, переглядаючи відеозапис, ним було встановлено, що після перевірки документів, відеозапис закінчується. Посилаючись на викладені вище обставини, апелянт стверджує, що вказівка у протоколі про те, що він під відеозапис відмовився від отримання копії протоколу та підпису в протоколі не відповідає дійсності, оскільки протокол про адміністративне правопорушення у його присутності не складався. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Райчев І.Д. підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.
Вислухавши ОСОБА_1 та його захисника Райчева І.Д. за доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Із тексту апеляційної скарги убачається, що апелянтом не заперечується факт керування  ним  транспортним засобом за обставин, зафіксованих та викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, як і не оспорює апелянт ту обставину, що йому було запропоновано правоохоронцями пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у спеціалізованому закладі охорони здоров`я. Не ставить під сумнів апелянт і те, що обставини, що передували складенню відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього фіксувалися правоохоронцями за допомогою технічного засобу фіксації, а тому з огляду на положення ч.7 ст. 294 КУпАП, ці обставини апеляційним судом не перевіряються. 
Як на підставу для задоволення вимог апеляційної скарги та закриття провадження у справі, апелянт посилається на те, що матеріали справи не містять відеофіксації складення протоколу про адміністративне правопорушення, що на думку апелянта свідчить про те, що у дійсності після перевірки у нього документів, правоохоронцями не складався протокол про адміністративне правопорушення.
Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд враховує таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Апеляційний суд зважає на усталену практику ЄСПЛ, який зазначив, що: «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобіля мита їздити на них,тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (Рішення Європейського суду з правлю дини по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства"("O'Halloran and Francis v. the United Kingdom") від 29 червня 2007 року).
       Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч.2 ст. 266 КУпАП).
       У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч.3 ст. 266 КУпАП).
       Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст. 266 КУпАП).
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).
Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року N 1103 (далі Порядок).
Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Згідно із пунктом 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Також порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, регламентовано розділом II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року N 1452/735 (далі -Інструкція).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 розділу I Інструкції).
       Наведені вище вимоги законодавства при складенні протоколу про адміністративне правопорушення правоохоронцями були дотримані.
       Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відеозапис, інші документи.
       Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд в основу оскаржуваного рішення поклав відомості, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №193757 від 10 липня 2024 року, відеозаписах, долучених поліцейськими до матеріалів справи.
Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №193757 від 10 липня 2024 року, правоохоронцями зафіксовано, що: «10 липня 2024 року о 21:27 год. по вул. Борисівська м. Татарбунари, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-21053» д/з НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з ротової порожнини). Від проходження тесту на місці зупинки за допомогою алкотестера «Драгер» та від медичного обстеження на стан сп`яніння відмовився під відеозапис нагрудного відеореєстратора, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
З протоколу також убачається, що від його підписання, надання письмових пояснень, отримання копії його примірнику ОСОБА_1 відмовився, про що поліцейським зроблено записи, що відповідає вимогам ч.3 ст. 256 КУпАП.
З відеозапису, долученого правоохоронцями до матеріалів справи убачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , у останнього поліцейськими були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Відповідаючи на запитання правоохоронців щодо вживання алкоголю, цю обставину ОСОБА_1 заперечував, та йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу (алкотестеру), на що він відмовився. На вимогу пройти такий огляд у спеціалізованому закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 також відмовився. Після чого поліцейським було повідомлено водія про те, що у такому разі відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП у зв`язку з відмовою від проходження огляду. На повторну вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у запропоновані вище способи, як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився. 
Установивши та зафіксувавши, що після зупинки транспортного засобу, водій транспортного засобу з ознаками алкогольного сп`яніння відмовився від проходження огляду, як на місці зупинки, так і у закладі охорони здоров`я, поліцейськими підставно складено відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за 
ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Сама по собі та обставина, що матеріали справи не містять відеофіксації процесу складення протоколу про адміністративне правопорушення, за умови, що поліцейськими за допомогою застосування технічних засобів відеозапису зафіксовано наведені вище обставини, які підтверджують факт скоєння водієм адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, обумовленого недотриманням ним вимог п.2.5 ПДР та стосуються предмету доказування, не тягне за собою правових наслідків у вигляді закриття провадження у справі, як на тому наполягає апелянт.
       Аргументи апелянта про те, що він був введений правоохоронцями в оману та не розумів обов`язковість медичного огляду, апеляційний суд оцінює критично, оскільки правоохоронцями було роз`яснено правові наслідки, які настають у разі не виконання водієм вимоги щодо проходження ним огляду на стан алкогольного, та повідомлено, що у такому разі буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Носять сумнівний характер твердження апелянта про те, що у його присутності правоохоронцями не було складено адміністративні матеріали, та після висловлення ним відмови виконати обов`язок, передбачений п.2.5 ПДР, поліцейські повернули йому документи та надали дозвіл продовжувати рух, зважаючи на те, що під відеозапис водія було попереджено, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
        ОСОБА_1 , як особа, керував транспортним засобом та має посвідчення водія, повинен знати та неухильно дотримуватися вимог правил дорожнього руху, у тому числі п.2.5 ПДР, яким передбачено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння, тому не розуміння ним щодо обов`язковості медичного огляду, не має правового значення, тим паче, що він був достеменно обізнаний про юридичні наслідки невиконання вимоги правоохоронців.
Іншими доводами апеляційну скаргу апелянт не обґрунтовує.
Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.
За таких обставин, підстав для закриття справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого 
ч. 1 ст.130 КУпАП є вірним.
Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст.247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.
Керуючись ст. 294 КУпАП
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову судді Арцизького районного суду Одеської області від 11 вересня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                                          Ю.П. Лозко