ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року	Львів	Справа № 380/16890/23 пров. № А/857/7967/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р. Й.,
суддів                                                                       Гуляка В. В.,
                                                                                 Ільчишин Н. В.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року (постановлене у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні у м. Львові суддею Гавдиком З. В.) у справі № 380/16890/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – Міністерство внутрішніх справ України, про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

                                                      В С Т А Н О В И В :

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, яка полягала у не розгляді заяви ОСОБА_1 та у не направленні до Міністерства внутрішніх справ України документів, поданих ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги, та висновку щодо нарахування та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку зі встановленням другої групи інвалідності, у зв`язку зі захворюванням, пов`язаним з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відповідно до Закону України “Про міліцію” в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності;
- зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області повторно розглянути подані документи про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та в 15-денний строк, подати документи до Міністерства внутрішніх справ України щодо виплати грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку зі встановленням другої групи інвалідності відповідно до пункту 8 Порядку та умов призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що під час проходження служби в органах внутрішніх справ був направлений для виконання спецзавдання по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у період з 10.07.1987 по 12.08.1987. У результаті отриманого іонізуючого випромінювання набув ряд захворювань, внаслідок яких у нього зрештою встановили другу групу інвалідності з 26.01.2021 згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №257941 від 17.02.2021. Зазначає, що неодноразово звертався до відповідача із письмовою заявою про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням другої групи інвалідності у зв`язку з захворюванням, що пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (при проходженні служби в органах внутрішніх справ України), відповідно до Закону України «Про міліцію» в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності. Листом № Б-42/олд/31/01-2023 від 08.03.2023 Управління МВС України у Львівській області вказало на недоліки поданої заяви та зробило висновок про відсутність права на отримання допомоги. Вважає, що відповідач протиправно утримав заяву та не надіслав її до МВС України до розгляду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року позов задоволено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржило ГУМВС України у Львівській області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права та без урахування фактичних обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач не надав весь перелік належним чином завірених документів відповідно до Порядку № 850, зокрема: копії постанови військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку захворювання. Вказано, що інвалідність позивачу встановлена у зв`язку з захворюванням, яке пов`язано з виконанням обов`язків військової служби, а не з виконанням службових обов`язків, як це передбачено Порядком № 850. Зазначає, що позивач є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а тому він має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». За таких обставин відповідач був позбавлений можливості надіслати подану позивачем заяву до МВС України до розгляду.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ у період з 01.08.1986 по 08.07.1997, що підтверджується витягом з трудової книжки, серія НОМЕР_1 та заключенням про проходження стажування кандидата на посаду молодшого інспектора УР ЛОВД в аеропорту Львів від 30.07.1986.
Під час проходження служби позивач був направлений для виконання спецзавдання по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 10.07.1987 по 12.08.1987, що підтверджується формою № 1 від 12.08.1897, виданою керівником оперативної групи УВС Київського облвиконкому та випискою з наказу Управління внутрішніх справ Львівської області від 16.09.1987 № 0100.
Згідно посвідченням серія НОМЕР_2 , виданим 30.03.2021 Львівською облдержадміністрацією позивач набув статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС У 1987 році.
Львівська регіональна міжвідомча експертна комісія по встановленню причинного зв`язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС на засіданні №01 від 26.01.2021 розглянула заяву позивача та встановила, що діагностовані у позивача захворювання пов`язані з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується експертним висновком № 25390 від 26.01.2021.
З 26.01.2021 позивачу безтерміново встановлено другу групу інвалідності. Причина інвалідності - захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, серія 12 ААБ № 354784 від 17.02.2021 та виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серія 12 ААБ № 354784 від 17.02.2021 з 26.01.2021 позивачу безтерміново встановлено другу групу інвалідності. Причина інвалідності - захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
ОСОБА_1 встановлено 70 % втрати професійної працездатності, що підтверджується довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, серія 10 ААА № 257941 від 17.02.2021 та випискою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги до довідки серія 10 ААА № 257941 від 17.02.2021.
Згідно посвідчення Управління соціального захисту населення Пустомитівської РДА серія А № 020405 від 26.02.2021 позивач набув статус ветерана війни - особи з другою групою інвалідності
01.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою (рапортом) про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням другої групи інвалідності у зв`язку зі захворюванням, що пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Відповідач листом від 08.03.2023 № Б-42/олд/31/01-2023 зазначив, що позивач не надав весь перелік належним чином завірених документів відповідно до Порядку № 850. Зокрема вказує на відсутність Довідки медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках), що видається страхувальнику, при цьому, додано Довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги, що видається застрахованій особі, від 17.02.2021 № 257941, у якій не передбачено та не визначено причину втрати працездатності, копії виписки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, що надсилається за місцем призначення пенсії чи місцезнаходженням пенсійної справи, при цьому, додано копію довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією, що видається інваліду, від 17.02.2021 № 354784, у якій не передбачено діагноз МСЕК, що не дозволяє визначити причинний зв`язок поранення (контузії, травми або каліцтва); захворювання. Відповідач також зазначає про необхідність надання копії постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання.
Оскільки причиною встановлення інвалідності є захворювання, пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, то позивач має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”. Тому необхідно також надати інформацію про наявність чи відсутність отримання виплат, встановлених іншими законами, у зв`язку з встановленням інвалідності: довідку Львівського обласної дирекції ПАТ “НАСК “Оранта” та довідку управління соціального захисту населення.
Крім того відповідач у листі вказав, що при засвідченні копій окремих документів не дотримано правил засвідчення копій документів, визначених Національним стандартом України ДСТУ 4163:2020 “Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів”.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції мотивував рішення тим, що витребування інших документів для отримання виплати одноразової грошової допомоги, окрім тих, які передбачені Порядком № 850, не відповідає законодавству. Враховуючи те, що позивач надав необхідний перелік документів, передбачений Порядком № 850, то бездіяльність відповідача щодо непередачі документів та відповідного висновку до МВС України - є протиправною.
Таким чином, відповідачем проігноровано обов`язок, покладений на нього законодавством, та не складено і не надіслано до МВС України висновок щодо виплати позивачу грошової допомоги разом з необхідними документами, чим допущено порушення права позивача на належний розгляд поданої ним заяви та документів.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають фактичним обставинам справи, нормам матеріального права та є вірними, з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 6 статті 23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Пунктом 5 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон № 580-VIII), визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про міліцію» (Відомості Верховної Ради УРСР, 1991 р., № 4, ст. 20 із наступними змінами).
Відповідно до абзацу третього пункту 15 цього ж розділу право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

З наведеного видно, що до правовідносин щодо призначення одноразової грошової допомоги Позивачу повинні застосовуватись норми Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 № 565-XII.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 затверджений Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок № 850).
Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Згідно з абзацом першим пункту 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).
Абзацом другим вказаного порядку передбачено, що до заяви додаються копії:
- довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;
- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;
- акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;
- сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;
- документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).
Відповідно до пункту 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.
Пунктом 9 Порядку № 850 передбачено, що МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.
З наведеного видно, що відповідач після отримання від позивача заяви про виплату одноразової грошової допомоги та доданих до неї документів зобов`язаний був діяти згідно з вимогами пунктів 8, 9 Порядку № 850 та сформувати і надіслати до МВС України висновок щодо виплати грошової допомоги та відповідні документи. Прийняття рішення щодо виплати грошової допомоги належить до повноважень МВС України. На відповідача покладено лише обов`язок з проведення відповідних процедурних дій з оформлення відповідних документів, зокрема складання висновку щодо виплати грошової допомоги (можливості призначення та виплати такої допомоги) та направлення його разом з поданими особою документами до МВС України.

Водночас з матеріалів справи видно, що листом Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області № 08.03.2023 № Б-42/олд/31/01-2023 позивача повідомлено про невідповідність поданої ним заяви про виплату одноразової грошової допомоги вимогам Порядку № 850, ненадання необхідних документів, неналежне завірення копій поданих документів, а також зроблено висновок про неможливість поширення на позивача положень Порядку № 850 у зв`язку з тим, що інвалідність була йому встановлено у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби.

При цьому суд зазначає, що у наданому листі відповідачем не повідомлено про дії, які він вчинив за результатами отримання заяви позивача про виплату одноразової грошової допомоги.
Порядок № 850 передбачає, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, або керівник уповноваженої установи МВС, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.
Положень, які б надавали відповідачу право утримувати заяви про призначення одноразової грошової допомоги, Порядок № 850 не містить. Більше того, Порядок № 850 зобов`язує відповідача лише передати до МВС України документи, визначені у пункті 7 Порядку № 850 разом з відповідним висновком щодо виплати грошової допомоги.
З наведеного видно, що відповідач не вчинив дії, передбаченої пунктом 8 Порядку №850 (передача до МВС України відповідного пакету документів), а лише надав інформаційне роз`яснення у листі 08.03.2023 № Б-42/олд/31/01-2023, у зв`язку з чим колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо розгляду заяви позивача про виплату одноразової грошової допомоги та неподання до МВС України документів для призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Щодо аргументів відповідача про те, що на позивача не поширюються норми Порядку № 850 у зв`язку з тим, що інвалідність встановлена у зв`язку зі захворюванням пов`язаним з проходженням військової служби, а не з виконанням службових обов`язків органів внутрішніх справ, суд зазначає таке.

Як видно з матеріалів справи позивач був направлений на виконання завдання з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС як молодший сержант міліції, що підтверджується формою № 1 від 12.08.1897, виданою керівником оперативної групи УВС Київського облвиконкому та випискою з наказу Управління внутрішніх справ Львівської області від 16.09.1987 № 0100.

З огляду на вказане суд дійшов висновку, що позивач виконував завдання з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС перебуваючи у статусі міліціонера, а не військовослужбовця, а тому позбавлення його права на отримання одноразової грошової допомоги за Порядком № 850 на підставі зазначення у медичній документації зв`язку встановленої інвалідності позивача з виконанням обов`язків військової служби, а не службових обов`язків органів внутрішніх справ, є проявом надмірного формалізму та суперечить принципу верховенства права.

Щодо аргументів про надання позивачем неповного пакету документів до заяви про виплату одноразової грошової допомоги суд зазначає таке.

Перелік документів, необхідний для призначення грошової допомоги у разі встановлення інвалідності, визначено у пункті 7 Порядку № 850. Вказаний перелік є чітким та вичерпним.

Судом встановлено, що позивачем разом із заявою (рапортом) про виплату грошової допомоги подано такі документи:
- Засвідчену копію паспорта;
- Засвідчену копію РНОКПП;
- Засвідчену копію довідку до акту огляду медико-соціальної експертної комісії;
- Оригінал довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працез датності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги;
- Засвідчену копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році;
- Засвідчену копію посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни;
- Засвідчену копію довідки про виконання службових обов`язків в оперативній групі по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;
- Засвідчену копію експертного висновку Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії;
- Засвідчену копію виписки з наказу № 0100 від 16.09.1987, видану УВС Львівської області;
- Засвідчену копію трудової книжки;
- Засвідчену копію листа № 1130 від 22.12.2022, видану Львівською обласною Дирекцією ПАТ “НАСК “Оранта”:

Як видно з листа відповідач стверджував про ненадання позивачем:
- довідки медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках, що видається страхувальнику);
- копію постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку захворювання;
- довідку з органів праці та соціального захисту населення про проведену чи не проведену виплату компенсації за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідне до статті 48 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” по групі інвалідності;
- довідку з НАСК “Оранта” про проведену чи не проведену страхову виплату;

Порівнюючи перелік документів, вказаний у пункті 7 Порядку №850, та вказаний у листі відповідача, суд дійшов висновку, про те, що відповідач вказує на документи, які не передбачені Порядком №850 (за винятком довідки медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності та копії постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку захворювання).

Щодо аргументів відповідача про відсутність довідки медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності та копії постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку захворювання суд зазначає таке.

Позивачем було надано відповідачу оригінал довідки медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності серії 10ААА № 257941 від 17.02.2021. Відповідач не заперечує цей факт, проте вимагає частину, яка належить страхувальнику. Разом з тим, у пункті 7 Порядку № 850 не вказано: яку саме частину довідки необхідно надати для призначення одноразової грошової допомоги, тож подібна вимога відповідача суперечить положенням Порядку № 850.
Відповідач також вказує на те, що позивачем не надано копії постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання. Судом встановлено та визнано відповідачем, що позивач надав експертний висновок Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії за № 25390 від 26.01.2021, у якому встановлено, що захворювання позивача пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Суд вважає, що відповідачем необґрунтовано не взято до уваги наданий позивачем експертний висновок Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України, оскільки він підтверджує факт того, що захворювання позивача пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Щодо встановленого відповідачем недоліків засвідчення копій доданих до заяви про призначення одноразової допомоги суд зазначає таке.

Порядок № 850 містить вимогу про надання копій документів без їх подальшої деталізації вимог їх оформлення. 
З наданих відповідачем документів видно, що документи містили реквізити, які дозволили б ідентифікувати їх як копії.
При цьому суд звертає увагу на те, що Порядком № 850 не передбачено повноважень відповідача утримувати документи осіб, які звертаються зі заявами про отримання одноразової грошової допомоги, на підставі неналежного оформлення копій.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що позивач надав необхідний перелік документів, передбачений Порядком № 850, а витребування інших документів для отримання виплати одноразової грошової допомоги, окрім тих, які передбачені Порядком №850, не відповідає законодавству. 

За таких обстави, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем проігноровано обов`язок, покладений на нього законодавством, та не складено і не надіслано до МВС України висновок щодо виплати позивачу грошової допомоги разом з необхідними документами, чим допущено протиправну бездіяльність та порушено права позивача на належний розгляд поданої ним заяви та документів.

Інші доводи апелянта на законність рішення суду не впливають, а також не мають юридичного значення для спірних правовідносин.

За таких обставин колегія суддів дійшла переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.   

Керуючись ст. ст. 229, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

                                                      П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року в справі № 380/16890/23 – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин