ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2677/24 Справа № 202/8679/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Волошин Є. В. Суддя у 2-й інстанції - Рябчун О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05 грудня 2024 року                                                                м. Дніпро
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Рябчун О.В., розглянувши у присутності захисниці Брже Людмили Володимирівни

апеляційну скаргу захисника Бєлоусова О.Г. у інтересах ОСОБА_1 подану на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2024 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), 
встановила:
Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок. 

Відповідно до змісту постанови суду, 24 червня 2024 року о 10 год. 12 хв. за адресою: Донецька обл., м.Лиман, вул.Свободи, буд.81-а, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя), від проходження огляду у встановленому законом порядку на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Драгер» та медичного огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції захисник Бєлоусов О.Г. подав апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить про скасування постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2024 року та закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення. 

Крім того, захисником подано клопотання про поновлення строку оскарження постанови суду першої інстанції з огляду на те, що справа розглянута за відсутності ОСОБА_1 та його захисника. Зазначив, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень підтверджується, що постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2024 року надіслано для оприлюднення 14.10.2024 року, зареєстровано 14.10.2024 року, забезпечено надання загального доступу 15.10.2024 року, фактично доступ до постанови в ЄДРСР з`явився 16 жовтня 2024 року. Вказав, що наведені обставини та факт подання апеляційної скарги 17 жовтня 2024 року тобто в строк, який становить менше двох днів з моменту отримання захисником доступу до оскаржуваного судового рішення на сайті ЄДРСР, на думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та захисника, свідчать про поважність причини пропуску на один день встановленого законом процесуального строку на оскарження постанови суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи доводи поданої апеляційної скарги зазначає, що постанова Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2024 року винесена з грубим порушенням загальних засад адміністративного судочинства з огляду на що є незаконною, оскільки ані захисник, ані особа, яка притягається до відповідальності не були присутні під час прийняття рішення, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про ухилення ОСОБА_1 від отримання судового повідомлення.

Захисник наголошує, що суд першої інстанції, володіючи інформацією про фактичне несення ОСОБА_1 військової служби у складі бойового підрозділу в Донецькій області, діючи в межах однорічного строку притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не вчинив передбачених законом необхідних, достатніх та розумних дій для інформування військовослужбовця, матеріали справи свідчать про недотримання судом першої інстанції вимог закону щодо належного і своєчасного повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про дату та час судового засідання.

Крім того, захисник вказує, що поліцейський, який 24.06.2024 року о 10 год. 30 хв. склав протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 906887, не надав суду докази забезпечення проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, істотно порушив приписи Інструкції № 1452/735, що унеможливило проходження ОСОБА_1 відповідного медичного огляду в установленому порядку, а саме: в медичному закладі після відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Зазначив, що в матеріалах справи відсутнє надане поліцейським ОСОБА_1 направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, відеозапис з нагрудної камери працівника поліції не містить даних про забезпечення поліцейським доставки ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проведення огляду, відсутні дані щодо вимоги поліцейського пройти огляд у заклади охорони здоров`я так і про відмову ОСОБА_1 від проведення огляду.

Під час апеляційного розгляду справи захисниця Брже Л.В. повністю підтримала апеляційну скаргу і просила про скасування постанови суду та про закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Перевіривши витребувані із Індустріального районного суду м.Дніпропетровська матеріали провадження про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, вислухавши захисницю, дослідивши додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за такими підставами.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п.2.9а Правил дорожнього руху.

Як на доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, рапорт працівника поліції щодо обставин викладених у протоколі, відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів). 

Вказані докази апеляційний суд не може визнати належними, допустимими, достовірними та такими, які узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», і які свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок) та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 далі Інструкція), особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 (далі - Порядок).

Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Згідно із пунктом 8 Порядку (у редакції на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення) у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Матеріали справи, всупереч вищевикладеним вимогам, не містять направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, яке, відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2023 року, у даному випадку є обов`язковим.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що працівником патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були порушенні вимоги КУпАП та Інструкції, а судом першої інстанції при розгляді справи на ці порушення не було звернуто уваги, що в подальшому потягло за собою прийняття незаконного рішення.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із чим, постанова суду про притягнення ОСОБА_1 , до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, апеляційний суд,-

                                                                  постановив:

       Апеляційну скаргу захисника Бєлоусова Олексія Геннадійовича - задовольнити.
       
       Постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 07 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
       
       Постанова апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду: О.В. Рябчун