ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 вересня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 340/9516/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Кругового О.О.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.05.2024 в адміністративній справі №340/9516/23 (суддя Хилько Л.І.) за позовом   ОСОБА_1  до  Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про  визнання протиправним та скасування наказу,- 

ВСТАНОВИВ:

Позивач (через представника - адвоката Позненка Ю.В.) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить: визнати протиправним та скасувати наказ командира в/ч НОМЕР_1 № 1409 від 09.10.2023 "Про результати службового розслідування з метою з`ясування причин та обставин виникнення надлишку та нестачі майна речової служби, виявленої під час щорічної планової інвентаризації 2023 року", в частині пункту 4; підпункт 1 пункту 6; підпункт 2 пункту 6; пункт 8; пункт 9; стягнути з в/ч НОМЕР_1 моральну шкоду у розмірі 7 593 049, 74 (сім мільйонів п`ятсот дев`яносто три тисячі сорок дев`ять гривень 74 копійки) грн. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.04.2024  року у справі №340/9516/23 адміністративний позов   ОСОБА_1 задоволено частково. 
Визнанно протиправним і скасовано пункт 8 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 1409 від 09.10.2023 "Про результати службового розслідування з метою з`ясування причин та обставин виникнення надлишку та нестачі майна речової служби, виявленої під час щорічної планової інвентаризації 2023 року", яким за порушення вимог ст.83, 98 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 3.1.9, п. 3.2.5 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, п. 6 розділу І Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах України, п. 1, п. 2 розділу V Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, невиконання п. 2 Наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 853 від 16.06.2023, начальника речової служби тилу логістики військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього накладення дисциплінарного стягнення "ПОНИЖЕННЯ В ПОСАДІ", а в решті позовних вимог відмовлено.
26.04.2024 через систему "Електронний суд" представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 66 000,00 (шістдесят шість тисяч) гривень.
Додатковим рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.05.2024 заяву задоволено частково.
Стягнуто на користь ОСОБА_1  за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України  понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень.
У задоволенні решти вимог відмовлено.
Не погодившись з додатковим рішенням суду першої    інстанції, позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати додаткове рішення суду та ухвалити нове рішення, яким  стягути судові витрати, що складаються із витрат на професійну правничу допомогу розмір якої складає 66  000,00 (шістдесят шість тисяч) гривень.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що на підтвердження розміру витрат на правову допомогу 07.09.2023 між АБ "Позненка Юрія" в особі керуючого бюро Позненка Юрія Володимировича та ОСОБА_1 укладено договір № б/н про надання правничої допомоги. 
Пунктом 3.1 Договору передбачено, що сторони дійшли згоди про те, що винагорода за правову допомогу орієнтовно становить 30 000,00 (тридцять) тисяч гривень в суді першої інстанції виходячи із 1 000,00 (одна тисяча) гривень за одну годину надання послуг адвокатом. 
Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 1 від 15.11.2023 Адвокатське бюро надало, а Клієнт прийняв виконані роботи/надані послуги, перелік яких зазначений у звіті № 1 від 15.11.2023.
Згідно ж звіту № 1 від 15.11.2023 Адвокатське бюро виконало наступну роботу (надало послуги): зустріч з клієнтом (1 год) - 1000,00 грн; ознайомлення з документами по справі (1 год) - 1000,00 грн; правовий аналіз документів по справі (1 год) - 1000,00 грн; надання клієнту усних консультацій та роз`яснень по справі (за увесь час протягом цього періоду) (3 год) - 3000,00 грн; аналіз судової практики щодо предмету спору (1 год) - 1000,00 грн; подання адвокатського запиту на в/ч з метою витребування документів, потрібних для підготовки позовної заяви (1 год) - 1000,00 грн; підготовка позовної заяви та відправка її на адресу суду (8 год) - 8000,00 грн; підготовка заяви про поновлення строків звернення до суду (1 год) - 1000,00 грн; підготовка заяви про забезпечення позову (1 год) - 1000,00 грн. Станом на 15.11.2023 витрачено 18 годин на надання правничої (професійної) допомоги на загальну суму 18 000,00 (вісімнадцять тисяч) гривень. 
Оплата за надані послуги підтверджується розрахунковою квитанцією від 15.11.2024 № 865410.
Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 2 від 25.04.2024 Адвокатське бюро надало, а Клієнт прийняв виконані роботи/надані послуги, перелік яких зазначений у звіті № 2 від 25.04.2024.
Згідно ж звіту № 2 від 25.04.2024 Адвокатське бюро виконало наступну роботу (надало послуги): правовий аналіз відзиву на позовну заяву разом із матеріалами службового розслідування, що надійшли від в/ч на 1958 аркушах (16 год) - 16 000,00 год; підготовка та подання відповіді на відзив (8 год) - 8 000,00 грн; підготовка та подання Клопотання поновлення процесуального строку на подання заяви про витребування доказів (1 год) - 1 000,00 грн; підготовка та подання заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення; дата подання 13.12.2023 (2 год) - 2 000,00 грн; підготовка та подання заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення; дата подання 05.01.2024 (1 год) - 1 000,00 грн; підготовка та подання клопотання про долучення доказів (1 год) - 1 000,00 грн; підготовка та подання клопотання про надання додаткових пояснень (1 год) - 1 000,00 грн; участь адвоката у судових засіданнях: 04.12.2023, 18.12.2023, 10.01.2024, 18.01.2024, 08.02.2024, 06.03.2024 (6 судових засідань без зазначення часу) - 18 000,00 грн. Станом на 25.04.2024 витрачено 30 годин на надання правничої (професійної) допомоги та участь у 6 судових засіданнях на загальну суму 48 000,00 (сорок вісім тисяч) гривень. 
Оплата за надані послуги підтверджується розрахунковою квитанцією від 25.04.2024 № 865424.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір понесених витрат на правничу допомогу у сумі 66  000,00 грн не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.
Суд апеляціної інстанції  визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.
Частиною першою  статті 132 КАС України  встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої  статті 132 КАС).
За змістом частини другої  статті 134 КАС України  за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до абзацу першого частини першої  статті 139 КАС України, яка регулює питання розподілу судових витрат, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього  Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
За положеннями частини сьомої  статті 139 КАС України  розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до частини дев`ятої  статті 139 КАС України  при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Частиною п`ятою  статті 134 КАС України  встановлено вимоги до визначення розміру витрат на оплату послуг адвоката, який має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Тобто, на підтвердження власне факту надання професійної правничої допомоги, її складу та розміру сторона має надати документи про підтвердження обсягу надання такої допомоги, фактичного часу, витраченого адвокатом на здійснення тих чи інших дій в межах заявленого спору.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20 травня 2019 року у справі № 916/2102/17, від 25 червня 2019 року у справі № 909/371/18, у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 922/928/18, від 30 липня 2019 року у справі № 911/739/15 та від 01 серпня 2019 року у справі № 915/237/18.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Суд враховує рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду заявником документів, їх значення для спору, та доходить до висновку, що стягнутий на користь позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу (20000,00 грн) є співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відтак, стягнута судом першої інстанції сума правничої допомогу є розумною і необхідною, такий розмір є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для позивача.
Доводи апелянта про те, що позивачем документально підтверджено понесення відповідних витрат, тому заява позивача мала бути задоволена в повному обсязі, спростовані приведеними вище висновками суду стосовно необхідності врахування критерію співмірності витрат на правничу допомогу із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для позивача.
Також судом враховано такий критерій, як фактичність та неминучість (необхідність) понесених витрат на професійну правничу допомогу.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, додаткове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування додаткового  рішення.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  на додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року  залишити без задоволення.
Додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року  -залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328,  329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий