ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9344/24 Справа № 205/9564/13-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:                  головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
               суддів        - Свистунової О.В., Пищиди М.М., 
               за участю секретаря – Кошари О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення, дію чи бездіяльність державного виконавця Другого Правобережного ВДВС у Чечеловському та Новокодацькому районах Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з визначенням порядку виконання рішення суду
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України»
на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

08 серпня 2024 року Акціонерне товариство «Державний експортно - імпортний банк України», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , звернувся до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльність державного виконавця Другого Правобережного ВДВС у Чечеловському та Новокодацькому районах Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з визначенням порядку виконання рішення суду (а.с.1-8)

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2024 рок скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення, дію чи бездіяльність державного виконавця Другого Правобережного ВДВС у Чечеловському та Новокодацькому районах Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з визначенням порядку виконання рішення суду - залишено без розгляду (а.с.23-24).

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, АТ «Державний експортно - імпортний банк України», звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу судді першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (а.с.29-32). 

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Залишаючи без розгляду скаргу АТ «Державний експортно - імпортний банк України», суддя 1 інстанції виходив з того, що скаржником пропущено строк для подання скарги, а клопотання про його поновлення не було надано.

Із вказаними висновками суду 1 інстанції колегія суддів погоджується оскільки вони відповідають вимогам закону та обставинам справи.
Так, відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно ч. 1ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Відповідно до ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
В силу ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1,2 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові. Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Також, системний аналіз вказаних процесуальних норм разом із положеннями пункту «а» ч.1 ст. 1 449 ЦПК України, ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.
Такий правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 02.12.2020 р. у справі № 143/950/19 (провадження № 61-21057св19), від 28.12.2020 р. у справі № 501/3532/18 (провадження № 61-14723св19), від 03.02.2021 р. у справі № 2-1441/10 (провадження № 61-17257св20).
Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причину його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Матеріалами справи встановлено, 10.07.2024 року Другий Правобережний ВДВС у Чечеловському та Новокодацькому районах Південно – Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виніс постанову про заміну сторони виконавчого провадження і замінив сторону виконавчого провадження, а саме боржника ОСОБА_4 на її правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і тільки 31.07.2024 на електрону пошту Акціонерного товариства «Укрексімбанк» надійшла відповідь Другого Правобережного ВДВС у Чечеловському та Новокодацькому районах Південно – Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 

Зі скаргою представник Акціонерного товариства «Державний експортно – імпортний банк України» - адвокат Васюта Крістіна Сергіївна звернулася до суду 08.08.2024 року .
Клопотання про поновлення строку а ні скаржником, а ні його представником суду надано не було.

Тобто, скарга подана після спливу встановленого ст. 449 ЦПК України строку на подання такої скарги.
Отже, суддя першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що АТ «Державний експортно – імпортний банк України» пропустив строк звернення до суду зі скаргою, а клопотання про його поновлення із зазначенням поважних причин такого пропуску надано не було, а тому обґрунтовано залишив скаргу без розгляду.

Доводи апеляційної скарги, щодо необґрунтованого висновку судді 1 інстанції щодо висновків про пропущення строків для звернення до суду із скаргою, колегія суддів не приймає до уваги, тому, що вони не ґрунтуються на вимогах Закону, а зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.
Крім того, апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень 

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала судді першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» - залишити без задоволення.

Ухвалу судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2024 року -  залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: