ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року	Львів	Справа № 813/2745/14 пров. № А/857/23899/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                                  Пліша М.А.,
суддів                                                                         Курильця А.Р.. Мікули О.І.,
за участю секретаря судового засідання                    Прачук І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року з питань відстрочення і розстрочення виконання, змін чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення (головуючий суддя Братичак У.В., м. Львів, повний текст ухвали складено 16.09.2024) по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Державного підприємства «Угерський спиртовий завод» про стягнення коштів з банківських рахунків платника податків для погашення податкового боргу,-

                                                   В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Львівській області звернулось в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Державного підприємства «Угерський спиртовий завод» про стягнення коштів з банківських рахунків платника податків для погашення податкового боргу в розмірі 62906896,32 грн.
Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 25.04.2014 позовні вимоги задоволено.
05.09.2024 на розгляд суду першої інстанції надійшла заява Державного підприємства «Угерський спиртовий завод» про відстрочення виконання судового рішення від 25.04.2014 у справі №813/2745/14.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року заяву Державного підприємства «Угерський спиртовий завод» задоволено. Відстрочено виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 25.04.2014 у справі №813/2745/14 за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Державного підприємства «Угерський спиртовий завод» про стягнення коштів для погашення податкового боргу строком на один рік, починаючи з 15.09.2024.
Не погодившись з таким судовим рішенням, Головне управління ДПС у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку, просить ухвалу скасувати, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ДП «Угерський спиртовий завод» про відстрочення виконання судового рішення відмовити повністю.
В апеляційній скарзі зазначає, що, відповідач у період із 2014 по 2024 рік неодноразово скористався своїм правом щодо відстрочення виконання рішення суду.
В обґрунтування своєї заяви посилався на скрутне фінансове становище, що значно утруднює виконання судового рішення та унеможливлює погасити борг одним платежем, а також зазначав, що підприємство працювало з перебоями, що не надало можливості для отримання необхідних коштів, що є обставинами, що ускладнюють погашення податкового боргу за минулі періоди по даній адміністративній справі.
При цьому апелянт зазначає, що механізм відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду - виконання ухваленого судом рішення, попри це платник податків понад вісім років не може виконати рішення суду про стягнення заборгованості, що свідчить про відсутність наміру та бажання виконати постанову суду у повному обсязі.
Також, ці заходи (відстрочення виконання судового рішення) створюють боржнику можливість ухилятися від виконання постанови суду та надають безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість відстрочення виконання судового рішення повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників, а отже невиконання судового рішення у повному обсязі загрожує не надходженням коштів до бюджету України.
Порядок відстрочення податкового боргу передбачено Податковим кодексом України (далі- ПК України), а саме п. 100.1 ст. 100 ПК України встановлено, що розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу.
Таким чином, замість сплачувати податковий борг по даній справі, платник звертається до суду про відстрочку виконання рішення суду та сплачує проценти за відстрочку, які за 9 років становлять значну суму, що свідчить про недоцільність затягування сплати вищезазначеного податкового боргу.
Частиною першою статті 378 КАС України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Згідно з ч. 3 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Відповідно до ч. 4 ст. 378 КАС України вирішуючи питання про відстрочення чи
розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1)          ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2)          щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;
3)          стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Частиною 5 ст. 378 КАС України також визначено, що відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.
Таким чином, ГУ ДПС у Львівській області просить звернути увагу на пріоритетність Податкового кодексу України над Кодексом адміністративного судочинства України та врахувати що платник податків не звертався до контролюючого органу із заявою про відстрочення податкового боргу.
Вважає, що ДП «Угерський спиртовий завод» ухиляється від виконання рішення суду та уникає його виконання, не шукає жодних способів для погашення заборгованості, що в свою чергу несе втрати до бюджету.
Виконання судового рішення є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відтак, ГУ ДПС у Львівській області вважає вимоги викладені в заяві ДП «Угерський спиртовий завод» про відстрочення виконання судового рішення безпідставними, необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню.
У відзиві на апеляційну скаргу ДП «Угерський спиртовий завод» просило таку залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін. 
У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань. 
Постановляючи рішення судом першої інстанції встановлено, що Львівським окружним адміністративним судом 25.04.2014 винесено постанову у справі №813/2745/14, якою задоволено позов Стрийської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Львівській області до ДП «Угерський спиртовий завод» про стягнення коштів в сумі 62906896,32 грн.
Ухвалою суду від 08.09.2023 відстрочено виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 25.04.2014 у справі №813/2745/14 за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Державного підприємства «Угерський спиртовий завод» про стягнення коштів для погашення податкового боргу строком на один рік, починаючи з 14.09.2023.
Постановляючи ухвалу суду першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. ч. 1, 3-5 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
При цьому суд слушно зауважив, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.
Відстрочення чи розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.
Відстрочення в розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.
Також правильним є твердження суду першої інстанції, що при розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення, необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.
Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.12.2019 року у справі №2а/0570/6531/2011, постанові від 30.01.2020 у справі № 819/150/17.
Судом встановлено, що Державне підприємство «Угерський спиртовий завод» є комерційним державним підприємство. Майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання.
Крім того судом зґясовано, що підтверджується матеріалам справи, що  підприємство майже сім років не здійснювало господарську діяльність за наслідками заходів реорганізації на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №672 «Про утворення Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості». Фактично, з листопада 2016 року відновлено господарську діяльність підприємства на підставі наказу №16 від 10.11.2016 «Про відновлення виробництва».
При цьому, на даний час підприємство здійснює виробництво лише технічних рідин, а саме: переважно засіб проти обмерзання «Зима – У» згідно з ТУ У 24.1-003374733:002-2004, а також розріджувач органічний для лаків, фарб і розчинників «РОЛФ» за ТУ У 24.6-00374733.003-2004, які є сезонною продукцією.
Незважаючи на відновлення господарської діяльності, підприємство і надалі працює з перебоями, у зв`язку із тимчасовою зупинкою заводу через обмеження реалізації продукції внаслідок чого приймалось рішення у формі наказу № 87 від 07.04.2023 про переведення працівників виробництва на п`ятиденний робочий тиждень. Також впродовж 2024 року мала місце зупинка виробництва через обмеження реалізації продукції, у зв`язку з чим працівники основного виробництва переводились на п`ятиденний робочий тиждень, що підтверджується наказом від 05.02.2024 №25 «Про переведення на п`ятиденний робочий тиждень» та наказом від 16.02.2024 №42 «Про переведення на п`ятиденний робочий тиждень».
Згідно з звітом про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2023 рік вбачається, що за результатом діяльності підприємства за цей період фінансовий результат до оподаткування (код рядка 2290) становив 2395 тис. грн, чистий фінансовий результат (чистий прибуток (код рядка 2350) становив 2395 тис. грн.
Відповідно до звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 1 півріччя 2024 року вбачається, що за результатом діяльності підприємства за цей період фінансовий результат до оподаткування (код рядка 2290) становив 2399,00 тис. грн., свою чергу чистий фінансовий результат (чистий прибуток (код. рядка 2350) становив 2399,00 тис. грн.
Згідно платіжних інструкцій, що містяться в матеріалах справи, заявником впродовж 2023 року та 2024 року здійснено погашення податкового боргу на виконання судових рішень на загальну суму 3 881 340,28 грн, в тому числі і на виконання рішення суду у цій справі №813/2745/14 у розмірі 1 420 365,28 грн, що вказує на реальний намір заявника виконувати рішення суду.
Окрім цього, впродовж травня - червня 2024 року, заявником додатково здійснено оплату по 140 коду виду оплати, в якості погашення податкового боргу в загальній сумі за цей період 3 099 302,10 грн.
При цьому, суд вірно врахував і ту обставину, що відповідно до Порядку відрахування до державного бюджету частини чистого прибутку (доходу) державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2011 № 138, з 01.01.2020 встановлено норматив відрахувань частини чистого прибутку до державного бюджету державними унітарними підприємствами та об`єднаннями у розмірі 80%. Так, згідно з копією розрахунку частини чистого прибутку (доходу), дивідендів на державну частку за 2023 рік, чистий прибуток, що підлягає сплаті державі становить суму 1 916 000,00 грн, яку підприємство сплатило. Згідно з копією розрахунку чистого прибутку (доходу) дивідендів на державну частку, чистий прибуток, що підлягає сплаті державі за 1 півріччя 2024 року становить суму 1 919 000,00 грн, яку підприємство також сплатило.
Окрім цього, решта залишку суми від фінансового результату підлягає оподатковуванню та сплаті в бюджет (18% від суми). Платіжні інструкції про сплату сум чистого прибутку (дивідендів на державну частку) та податку на прибуток долучені до даної заяви.
Згідно звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2023 та за І півріччя 2024 року, основними елементами операційних витрат були матеріальні витрати (код. 2500), які необхідні для реалізації та підтримки виробничого процесу, витрати на оплату праці (код 2505), відрахування на соціальні заходи (код. 2510) та інші оперативні витрати (код. 2520).
Матеріали заяви також містять копії оборотно-сальдових відомостей по рахунках 66, 6411, 65, 6424 відповідно за 2023 рік та І півріччя 2024 року, згідно яких видно, що у зазначений період підприємство сплачувало грошові кошти для забезпечення першочергових платежів, а саме: на заробітну плату – 19 884,34 тис. грн., на ЄСВ - 4 531,85 тис. грн., на військовий збір - 281,08 тис. грн., на ПДФО - 3 526,6 тис. грн., а також на виконання інших поточних податкових зобов`язань. Також, впродовж І півріччя 2024 року підприємство сплачувало грошові кошти для забезпечення першочергових платежів, а саме: на заробітну плату – 10 692,82 тис. грн., на ЄСВ - 2 490,71 тис. грн., на військовий збір - 159,84 тис. грн., на ПДФО - 2 408,62 тис. грн., а також на виконання інших поточних податкових зобов`язань.
З огляду на зазначене вище, суд першої інстанції слушно зауважив, що на сьогодні підприємство не набуло відповідного фінансового показника прибутковості для можливості підтримувати виробничий процес, сплачувати поточні обов`язкові платежі і одночасно погашати суми податкового боргу за минулі періоди у великих розмірах.  Сума боргу у загальному розмірі 62 906 896,32 грн, яка підлягає стягненню на виконання рішення суду, з урахуванням показників діяльності підприємства є значною для нього та може призвести до тяжких фінансових наслідків, в тому числі негативно відобразитися на роботі всього підприємства. Відстрочення виконання не призводить до невиконання рішення суду, а навпаки створює умови для його добровільного виконання боржником з урахуванням його реального майнового стану.
Вказані вище обставини суд першої інстанції підставно вважав такими, що істотно ускладнюють виконання судового рішення, а відстрочення його виконання матиме важливе значення для відновлення господарської діяльності підприємства та надасть в подальшому можливість отримувати кошти для погашення суми податкового боргу.
Відтак, з метою дотримання розумного балансу між інтересами стягувача та реальними можливостями боржника погасити борг, враховуючи критичне фінансове становище підприємства, при цьому відсутність підстав ставити під сумнів намір заявника виконувати судове рішення в майбутньому, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення вказаної заяви та відстрочення виконання рішення суду.
 З огляду на вказане, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а ухвала відповідає нормам процесуального права. 
Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 

                                              П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2024 року з питань відстрочення і розстрочення виконання, змін чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення по справі №813/2745/14 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  

Головуючий суддя	 	М. А. Пліш 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено  04.11.24